Справа № 144/133/26
Провадження № 1-кп/144/56/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026 року с-ще Теплик 

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря – ОСОБА_2 , 
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025020110000133 від 14.11.2025, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Удич Teплицького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, якому пред ’явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Удич Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого, якому пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення – керівника Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , прокурора відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , з боку захисту – неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , представника служби у справах дітей Теплицької селищної ради ОСОБА_11 , представника ювенальної превенції відділення поліції №1 Гайснського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2025 близько 14 год., неповнолітній ОСОБА_3 , разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , перебував на стадіоні у с. Удич Гайсинського району Вінницької області. В ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про те, що в ОСОБА_14 , жительки с. Удич Гайсинського району Вінницької області, у власності перебуває мопед. В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник раптовий кримінально-протиправний умисел на незаконне заволодіння мопедом марки «Верховина» червоного кольору, належного ОСОБА_14 , яка є особою похилого віку.
Реалізуючи даний умисел, 18.10.2025 близько 15.00 год. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 попрямували до території домогосподарства ОСОБА_14 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, маючи умисел на заволодіння чужим майном, через незамкнену хвіртку проник на територію домоволодіння та став за будинком дивитися, щоб за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігав, в цей час ОСОБА_4 , з підсобного приміщення, яке було незамкнене, протиправно, всупереч волі та без дозволу власника, не маючи права на користування вищевказаним транспортним засобом, з метою його незаконного використання у власних потребах, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вчинення фізичних дій, схопив за кермо керування мопеду марки «Верховина» червоного кольору без державного номерного знаку, належного ОСОБА_14 та викотив, тобто перемістив його за межі території зазначеного домоволодіння, почергово міняючись із ОСОБА_3 , через попередньо відкриті ОСОБА_4 двері підсобного приміщення та відкриту хвіртку, до проїжджої частини дороги.
В подальшому, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , заволодівши мопедом марки «Верховина», шляхом буксирування, а саме фізичних дій, ведучи мопед руками за кермо, тим самим встановивши контроль над вказаним транспортним засобом, відкотив транспортний засіб, почергово міняючись з ОСОБА_4 , до домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 та залишили транспортний засіб за вказаною адресою на деякий час.
В подальшому, 25.10.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали мопед марки «Верховина» червоного кольору без державного номерного знаку, ОСОБА_15 за 2000 грн., якому не було відомо про незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 в присутності законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 та психолога  ОСОБА_13 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав та дав показання, що 18.10.2025 близько 14 години, разом із ОСОБА_4 , перебуваючи на стадіоні у с. Удич Гайсинського району Вінницької області в ході розмови зі ОСОБА_4 дізнався про те, що в ОСОБА_14 , у власності перебуває мопед, близько 15 години він спільно з ОСОБА_4 попрямували до території домогосподарства ОСОБА_14 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незамкнену хвіртку проник на територію домоволодіння та став за будинком дивитися, щоб за їх діями ніхто не спостерігав, в цей час ОСОБА_4 , з підсобного приміщення, яке було незамкнене, схопив за кермо керування мопеду марки «Верховина» та викотив його, заволодівши мопедом марки «Верховина», шляхом буксирування, відкотили транспортний засіб, почергово міняючись з ОСОБА_4 , до домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 та залишили транспортний засіб за вказаною адресою на деякий час, 25.10.2025 продали мопед, ОСОБА_15 за 2000 грн, якому не було відомо про незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 в присутності законного представника ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_9 та психолога  ОСОБА_13 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України визнав та да показання, що 18.10.2025 близько 14 години, перебуваючи на стадіоні у с. Удич Гайсинського району Вінницької області в ході розмови розповів ОСОБА_3 про те, що в ОСОБА_14 , у власності перебуває мопед, близько 15.00 він спільно з ОСОБА_3 , попрямували до території домогосподарства ОСОБА_14 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незамкнену вхідну хвіртку проник на територію домоволодіння разом з ОСОБА_3 , який залишився дивитися, щоб за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігав, а він з підсобного приміщення, яке було незамкнене, шляхом вчинення фізичних дій, схопив за кермо керування мопеду марки «Верховина» шляхом буксирування, відкотили транспортний засіб, почергово міняючись з ОСОБА_3 , до його домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 та залишили транспортний засіб за вказаною адресою на деякий час, 25.10.2025 продали мопед, ОСОБА_15 за 2000 грн., якому не було відомо про незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, направила заяву з проханням розглядати кримінальне провадження у її відсутність, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду. Претензій матеріального та морального характеру не має.
Крім показань обвинувачених, їх вина у вчиненні ними кримінального правопорушення, підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні: актом обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 від 18.11.2025; актом обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 від 18.11.2025; довідкою КНП «Теплицька міська лікарня» від 18.11.2025, де зазначено, що ОСОБА_3 до лікаря психіатра, та лікаря невролога не звертався, на обліку не перебуває; довідкою КНП «Теплицька міська лікарня» від 18.11.2025, де зазначено, що ОСОБА_4 до лікаря психіатра, та лікаря невролога не звертався, на обліку не перебуває; вимогами про судимість обвинувачених; актом медичного обстеження ОСОБА_3 ; актом медичного обстеження ОСОБА_4 ; довідкою-характеристикою Теплицької селищної ради про сім`ю неповнолітнього ОСОБА_4 ; довідкою-характеристикою Теплицької селищної ради про сім`ю неповнолітнього ОСОБА_3 ; характеристикою Теплицького професійного аграрного ліцею на студента ОСОБА_3 ; характеристикою Теплицького професійного аграрного ліцею на студента ОСОБА_4 , угодами за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення від 06 січня 2026 року.
Досліджені вищевказані докази по справі, судом визнано як належні і допустимі та такими що поза розумним сумнівом доводять вину обвинувачених.
У зв`язку з заявою обвинувачених, про повне визнання вини, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним допит свідків у справі, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються. Суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачені  ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зміст обставин справи та переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинувачених, а також обвинуваченим роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у відповідності зі ст. 68 КК України, суд враховує ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, також відповідно до ст. 103 КК України, відносно обвинувачених, які вчинили злочин неповнолітніми, суд враховує умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачені ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин будучи неповнолітнім, наявність обставин, що пом`якшують та наявності обставин, що обтяжують покарання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за результатами медичного обстеження є здоровими, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно, за актом обстеженням умов проживання забезпечений всім необхідним, вину визнав.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 06 січня 2026 року уклав угоду за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення з медіатором ОСОБА_17 , залучених за дорученням для надання послуг з медіації № 004-020064М виданим Північним міжрегіональним центром з надання правничої допомоги відповідно до договору про проведення медіації між сторонами медіації, обвинувачений її умови виконав примирився із потерпілою, узгодили додаткові засоби ресоціалізації та розвитку неповнолітнього.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За змістом ст. 37 Конвенції ООН про права дитини, тюремне ув`язнення дитини використовується лише як крайній захід. Згідно зі ст. 17.1 Мінімальних стандартних правил ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх (Пекінські правила), заходи впливу повинні бути завжди співмірними не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, а й зі становищем і потребами неповнолітнього, а також із потребами суспільства.
Враховуючи, що судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав, усвідомив свою вину та щиро розкаявся, є неповнолітнім, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, враховуючи, що від часу вчинення злочинних дій пройшов тривалий термін, впродовж якого він нових злочинів не вчиняв, за місцем навчання характеризується виключно позитивно, суд дійшов висновку, що необхідно призначити основне покарання за правилами ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення, з урахуванням правил ст. 5, 98, 101 КК України і таке покарання у виді пробаційного нагляду, на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин будучи неповнолітнім, наявність обставин, що пом`якшують та наявності обставин, що обтяжують покарання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за результатами медичного обстеження є здоровими, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно, за актом обстеженням умов проживання забезпечений всім необхідним, вину визнав.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 06 січня 2026 року уклав угоду за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення з медіатором ОСОБА_18 , залучених за дорученням для надання послуг з медіації № 004-020061М виданим Північним міжрегіональним центром з надання правничої допомоги відповідно до договору про проведення медіації між сторонами медіації, обвинувачений її умови виконав примирився із потерпілою, узгодили додаткові засоби ресоціалізації та розвитку неповнолітнього.
Враховуючи, що судом встановлено обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав, усвідомив свою вину та щиро розкаявся, є неповнолітнім, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, враховуючи, що від часу вчинення злочинних дій пройшов тривалий термін, впродовж якого він нових злочинів не вчиняв, за місцем навчання характеризується виключно позитивно, суд дійшов висновку, що необхідно призначити основне покарання за правилами ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення, з урахуванням правил ст. 5, 98, 101 КК України і таке покарання у виді пробаційного нагляду, на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Цивільний позов та позов щодо відшкодування матеріальної шкоди не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Для забезпечення кримінального провадження запобіжні заходи не застосовувались.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 289 КК України, 69, 101 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік. 
Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України такі обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбаченні пробаційною програмою.
ОСОБА_4  визнати винним за ч. 2 ст. 289 КК України, 69, 101 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік. 
Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_4 п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України такі обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбаченні пробаційною програмою.
Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відраховувати з дня взяття засуджених на облік органом пробації.
Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 17.11.2025 на мопед «Верховина», 1990 року випуску, червоного кольору, без держномера, вилучений 14.11.2025 у ОСОБА_15 під час огляду за адресою: АДРЕСА_3 , навпроти стадіону, власником якого є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , який на даний час знаходиться на арешт-майданчику відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування - скасувати.
Речовий докази, мопед «Верховина», 1990 року випуску, червоного кольору, без держномера - повернути власнику ОСОБА_14 .
Вирок може бути оскаржено особами, визначеними в ст. 393 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя