Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/66/26 
Провадження №2/377/212/26 

07 квітня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Кононової Н.О., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

У С Т А Н О В И В:
26 січня 2026 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник - адвокат Анохіна О.О., посилаючись на статті 525-526, 530, 1048-1049, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 98 477,96 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 662,40 гривень.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 28.10.2022  між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1010651759 на суму 50 851,27 гривень. 01.09.2023 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1012733581 на суму 46 795,41 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.10.2025 склала: по кредитному договору № 1010651759 від 28.10.2022 - 49 128,84 гривень, з яких: 27 813,41 гривень - заборгованість за кредитом; 3,91 гривень - заборгованість за процентами; 21 311,52 гривень - заборгованість за комісією; по кредитному договору № 1012733581 від 01.09.2023 - 49 349,12 гривень, з яких: 37 490,38 гривень - заборгованість за кредитом; 4,04 гривень - заборгованість за процентами; 11 854,70 гривень - заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1010651759 від 28.10.2022 та кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 складає 98 477,96 гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 1048-1049, 1054  ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-6).
Ухвалою судді від 09 лютого 2026 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 березня 2026 року (а. с. 57-58).
03 березня 2026 року до суду в підсистемі «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що не заперечує в частині позовних вимог позивача, щодо стягнення: заборгованості по кредитному договору (Заяви № 1010651759 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.10.2022 року) на загальну суму 24 257,72 гривень, з яких: 24 253,81 гривень - заборгованість за кредитом; 3,91 гривень - заборгованість за процентами; та заборгованості по кредитному договору (Заяви № 1012733581 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.09.2023 року) в сумі 8 471,52 гривень, з яких: 8 467,48 гривень - заборгованість за кредитом; 4,04 гривень - заборгованість за процентами. Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що у відповідності до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2022 у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 461/2857/20, постанові Верховного Суду від 31.0/.2022 у справі № 202/5330/19, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором від 28.10.2022 № 1010651759 в сумі 21 311,52 гривень та за кредитним договором від 01.09.2023 № 1012733581 в сумі 11 854,70 гривень, всього на загальну суму 33 166,22 гривень, не підлягають задоволенню. Згідно заяви № 1010651759 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.10.2022 (кредитного договору) та заяви № 1012733581 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.09.2023 року (кредитного договору), за якими позичальнику надано кредити, сторонами лише зазначено оплату комісії за обслуговування кредиту 1,4% та 1,6% на місяць від суми кредиту, який видається. Проте, з матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, та комісії за обслуговування кредиту, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні вищевказаних кредитних договорів, то положення кредитних договорів та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини першої та частини другої статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. Отже, підстав для стягнення комісії за кредитним договором від 28.10.2022 № 1010651759 в розмірі 21 311,52 гривень та за кредитним договором від 01.09.2023 № 1012733581 в розмірі 11 854,70 гривень, всього в розмірі 33 166,22 гривень - немає, відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту за кредитним договором від 28.10.2022 № 1010651759 та за кредитним договором від 01.09.2023 № 1012733581 підлягають задоволенню частково з огляду на те, що у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину, необхідно здійснити перерахунок сум заборгованості по кредиту за мінусом сплачених відповідачем грошових коштів по кредитним договорам, які позивачем були розподілені та зараховані на погашення заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості. По кредитному договору від 28.10.2022 № 1010651759 - сплачені відповідачем кошти, які позивачем були розподілені та зараховані в рахунок погашення заборгованості по комісії, становлять 3 559,60 гривень. Враховуючи викладене перерахований залишок заборгованості згідно з кредитним договором від 28.10.2022 № 1010651759 станом на 30.10.2025 становить: 27 813,41 гривень - 3 559,60 гривень =24 253,81 гривень. По кредитному договору від 01.09.2023 № 1012733581 - сплата відповідачем коштів, які позивачем були розподілені та зараховані в рахунок погашення заборгованості по комісії, становить 6 738,57 гривень. Виходячи з викладеного, перерахований залишок заборгованості згідно з кредитним договором від 01.09.2023 № 1012733581 станом на 30.10.2025 становить: 15 206,05 гривень - 6 738,57 гривень = 8 467,48 гривень. Крім цього, позовні вимоги в частині стягнення кредиту в розмірі 22 284,33 гривень за період з 01.11.2025 по 01.09.2027 за кредитним договором від 01.09.2023 № 1012733581 не підлягають задоволенню. Так, умовами кредитного договору від 01.09.2023 № 1012733581 та частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за вказаним кредитним договором, укладеним з відповідачем. Виходячи із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та положень статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» банк набув право вимагати від відповідача дострокового повернення всього споживчого кредиту за кредитними договорами, оскільки відповідач порушив зобов`язання з повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчими кредитами згідно Графіку платежів більше ніж на 1 (один) місяць, проте у відповідача виникає обов`язок виконати вимогу про дострокове повернення кредиту, якщо така вимога була отримана, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. Позивачем, була додана до позовної заяви копія документа «Письмова вимога (повідомлення)» за вихідним № KHO-44.2.2/1345 від 28.10.2025 з вимогою про сплату боргу. На підтвердження її направлення на адресу відповідача наданий «Список «20251028 ПУМБ_561_1» ф. 103A згрупованих відправлень». Проте, доказів отримання такої вимоги відповідачем матеріали справи не містять. Згідно відстеження вказаного поштового відправлення на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» вказана письмова вимога відповідачем отримана не була. Відтак, позовні вимоги в частині дострокового стягнення кредиту в розмірі 22 284,33 гривень за кредитним договором від 01.09.2023 № 1012733581 за період 01.11.2025 по 01.09.2027 , строк повернення яких ще не настав, на час звернення з позовом до суду (дата повернення кредиту - 01 вересня 2027 року), задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав докази на підтвердження отримання позичальником досудової вимоги про дострокове повернення кредиту. Крім цього, відповідач очікує понести судові витрати на оплату за отримання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 20 000 гривень, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до вимог статті 141 ЦПК України (а. с. 65-71).
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01 квітня 2026 року (а. с. 81-82).
Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві позивач просив розглянути справу за відсутності представника банку. 
Відповідач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду від представника відповідача - адвоката Піндура М.М. надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу за його відсутності. Докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України (а. с. 89).
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1010651759, підписаною ним 28.10.2022 о 11:34:23 електронним підписом (тип підпису ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ), паперова копія якої додана до позовної заяви, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, РНОКПП, дані свого паспорта, адресу зареєстрованого місця проживання, адресу фактичного місця проживання, номер мобільного телефону, та просив надати йому споживчий кредит на умовах, визначених в даній заяві  (а. с. 11-12).
Відповідно до пунктів 1-4 Заяви № 1010651759 від 28.10.2022, найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування online (36). Цільове призначення: а) погашення заборгованості; б) сплата разової комісії банку. Сума: 50 851,27 гривень, в тому числі з метою погашення заборгованості 50 851,27 гривень, для сплати разової комісії 0.00 гривень. Строк: 36 місяців. 
Як вбачається з пунктів 5-9 Заяви № 1010651759 від 28.10.2022, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,4%. Розмір процентної ставки: 0,01% річних. Разова комісія: 0% від суми кредиту + 0 (Гривні). Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ (за реквізитами, зазначеними у пункті 10).
Згідно з Графіком платежів, який вказаний в Заяві № 1010651759 від 28.10.2022, дата видачі кредиту (дата платежу) - до 28 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди з 28.10.2022 по 28.10.2025; сума платежу за розрахунковий період - по 2124,67 гривень (останній платіж 2 124,59 гривень); реальна річна процентна ставка - 32,854 %; загальна вартість кредиту - 76 488,04 гривень, з яких 25 629,12 гривень - комісія за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний платіж якої становить 711,92 гривень. 
28.10.2022 11:34:23 відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (тип підпису: ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ) було підписано паспорт споживчого кредиту (Кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування online (36), який містить загальні умови кредитування, розмір щомісячних платежів, розмір процентів за користування кредитними коштами та комісії за обслуговування кредитної заборгованості (зв. ст. а. с. 12).
Платіжною інструкцією № TR.61072855.44209.25578 від 28 жовтня 2022 року підтверджується перерахування кредитних грошових коштів в сумі 50 851,27 гривень відповідачу ОСОБА_1 на його банківський рахунок № НОМЕР_2  за договором № 1010651759 від 28.10.2022 (а. с. 34).
Факт отримання та користування кредитними коштами згідно з кредитним договором № 1010651759 від 28.10.2022 підтверджується також випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , відкритому на його ім`я за період з 28.10.2022 по 30.10.2025, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача (а.с. 39-40).
Крім цього, 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1012733581, підписаною ним 01.09.2023 о 11:41:37 електронним підписом (тип підпису ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ), паперова копія якої додана до позовної заяви, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, РНОКПП, дані свого паспорта, адресу зареєстрованого місця проживання, адресу фактичного місця проживання, номер мобільного телефону, та просив надати йому споживчий кредит на умовах, визначених в даній заяві (а. с. 13-14).
Відповідно до пунктів 1-4 Заяви № 1012733581 від 01.09.2023, найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі - RS GP on СС рефінансування online (48). Цільове призначення: а) погашення заборгованості; б) сплата разової комісії банку. Сума: 46 795,41 гривень, в тому числі з метою погашення заборгованості 46 795,41 гривень, для сплати разової комісії 0.00 гривень. Строк: 48 місяців. 
Як вбачається з пунктів 5-9 Заяви № 1012733581 від 01.09.2023, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,6%. Розмір процентної ставки: 0,01% річних. Разова комісія: 0% від суми кредиту + 0 (Гривні). Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ (за реквізитами, зазначеними у пункті 10).
Згідно з Графіком платежів, який є Додатком № 1 до Заяви № 1012733581 від 01.09.2023, дата видачі кредиту - 01.09.2023; сума платежу за розрахунковий період з 01.10.2023 по 01.08.2027 - 1 723,83 гривень; 01.09.2027 - 1 723,75 гривень; реальна річна процентна ставка - 36,338 %; загальна вартість кредиту - 82 743,76 гривень, з яких 35 939,04 гривень - комісія за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний платіж якої становить 748,73 гривень (а. с. 15).
01.09.2023 року об 11:41:37 відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (тип підпису: ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ) було підписано паспорт споживчого кредиту (Кредит на загальні цілі - RS GP on СС рефінансування online (48), який містить загальні умови кредитування, розмір щомісячних платежів, розмір процентів за користування кредитними коштами та комісії за обслуговування кредитної заборгованості (а. с. 18).
Платіжною інструкцією № ТR.70674184.85444.25578 від 01 вересня 2023 року підтверджується перерахування кредитних грошових коштів в сумі 46 795,41 гривень відповідачу ОСОБА_1 на його банківський рахунок № НОМЕР_3 за договором № 1012733581 від 01.09.2023 (зв. ст. а. с. 34).
Факт отримання та користування кредитними коштами згідно з кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 підтверджується також випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , відкритому на його ім`я за період з 01.09.2023 по 30.10.2025, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача ( а.с.41-42).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як зазначено у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За нормою частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша стаття 628 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір № 1010651759 від 28 жовтня 2022 року та кредитний договір № 1012733581 від 01 вересня 2023 року було укладено в електронній формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).
На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного кредитного договору № 1010651759 від 28 жовтня 2022 року, який містить інформацію про його підписання 28.10.2022 об 11:34:23 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом (тип підпису ОТП-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ), а також паперову копію електронного кредитного договору № 1012733581 від 01 вересня 2023 року, який містить інформацію про його підписання 01.09.2023 об 11:41:37 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом (тип підпису ОТП-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ).
Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору 1010651759 від 28 жовтня 2022 року та кредитного договору № 1012733581 від 01 вересня 2023 року, в тому числі погодження відповідача ОСОБА_1 з умовами вказаних договорів, шляхом їх підписання електронним підписом.
Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
До Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1010651759 від 28.10.2022 та Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1012733581 від 01.09.2023 позивачем додано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 04 квітня 2022 року), затвердженої протоколом Правління АТ «ПУМБ» № 894 від 31 березня 2022 року. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач ознайомився з Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та погодився з нею, тому вказана Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не є частиною укладених кредитних договорів відповідачем з АТ «ПУМБ».
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1010651759 від 28.10.2022, вбачається, що загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 30.10.2025 становить 49 128,84 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 27 813,41 гривень; заборгованості за процентами у розмірі 3,91 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 21 311,52 гривень (а. с. 35-36).
Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023, загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 30.10.2025 становить 49 349,12 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 37 490,38 гривень; заборгованості за процентами у розмірі 4,04 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 11 854,70 гривень (а. с. 37-38).
З виписок по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , вбачається, що 28.10.2022 ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 50 851,27 гривень за договором № 1010651759 від 28.10.2022 та кредитні кошти у розмірі 46 795,41 гривень за договором № 1012733581 від 01.09.2023 (а. с. 39-42).
Доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №910/10254/18, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть підтверджувати факт передачі кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором.
Отже, виписки по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , що знаходяться в матеріалах справи, є належними та допустимими доказами щодо заборгованості відповідача, які повинні досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Наведене також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження 61-47244св18) та від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19).
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами, позивач просить стягнути крім тіла кредиту, процентів за користування кредитом, розмір та умови нарахування яких передбачені в Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1010651759, підписаною ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 28.10.2022, та в Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1012733581, підписаною ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 01.09.2023, комісію за обслуговування кредитної заборгованості за договором № 1010651759 від 28.10.2022 в розмірі 21 311,52 гривень та за договором № 1012733581 від 01.09.2023 в розмірі 11 854,70 гривень. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до статей 7, 15 та 56 Закону України «Про Національний банк України», статті 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статті 5 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49  затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит  (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. 
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Необхідність внесення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1, 4 % передбачено в пункті 5 Заяви № 1010651759 від 28.10.2022, та у розмірі 1,6 % - у пункті 5 Заяви № 1012733581 від 01.09.2023, які є частиною укладених кредитних договорів 
Враховуючи, що пунктом 5 Заяви № 1010651759 від 28.10.2022 та пунктом 5 Заяви № 1012733581 від 01.09.2023 не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, що пов`язані з обслуговуванням кредиту, які надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, і АТ «ПУМБ» не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, тому положення кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 не виникло обов`язку сплачувати щомісяця комісію у розмірі, передбаченому пунктом 5 Заяви № 1010651759 від 28.10.2022 та пунктом 5 Заяви № 1012733581 від 01.09.2023.
Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, про незаконність нарахування комісії за кредитними договорами № 1010651759 від 28.10.2022, № 1012733581 від 01.09.2023.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення комісії за договором № 1010651759 від 28.10.2022 в розмірі 21 311,52 гривень та за договором № 1012733581 від 01.09.2023 в розмірі 11 854,70 гривень задоволенню не підлягають, а сплачена комісія за договором № 1010651759 від 28.10.2022 в розмірі 3 559,60 гривень та за договором № 1012733581 від 01.09.2023 в розмірі 6 738,57 гривень, мала бути зарахована банком у погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом за вказаним договором, чого банком зроблено не було. 
З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість станом на 30 жовтня 2025 року за кредитним договором № 1010651759 від 28.10.2022 в розмірі 24 257,72 гривень (яка включає заборгованість за тілом кредиту -27813,41 гривень, проценти за користування кредитом - 3,91 гривень, за вирахуванням суми сплачених відповідачем грошових коштів в рахунок погашення нарахованої комісії - 3 559,60 гривень).
Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором, яка виникла станом на 30.10.2025, достроково, оскільки строк вказаного кредитного договору закінчується 01 вересня 2027 року. 
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023, виписок по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , відповідач користувався грошовими коштами у АТ «ПУМБ», але несвоєчасно погашав заборгованість, фактичне погашення заборгованості було здійснено відповідачем за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 у липні 2024 року. Внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором і становить згідно наданого розрахунку станом на 30.10.2025, 49 349,12 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 37 490,38 гривень (15 206,05 гривень - заборгованість за тілом кредиту станом на 30.10.2025 та 22 284,33 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, яку просить позивач стягнути достроково); заборгованості за процентами у розмірі 4,04 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 11 854,70 гривень (а. с. 37-38).
За змістом частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Таким чином, частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за вказаними кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 .. 
Виходячи із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та наведених положень частини другої статті 1050 ЦК України, статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», банк набув право вимагати від відповідача дострокового повернення всього споживчого кредиту за кредитним договором, оскільки відповідач порушив зобов`язання з повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом згідно Графіку платежів більше ніж на 1 (один) місяць, проте у відповідача виникає обов`язок виконати вимогу про дострокове повернення кредиту, якщо таку вимога він отримав, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання.
28.10.2025 Акціонерним товариством «ПУМБ» було відправлено відповідачу ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) № КНО-44.2.2/1345 від 28.10.2025, в якій банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ», а саме погасити заборгованість за кредитним договором № 1010651759 в розмірі 49 128,81 гривень; за кредитним договором № 1012733581 в розмірі 49 349,09 гривень, всього на загальну суму 98 477,90 гривень, протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, що підтверджується копією письмової вимоги (повідомлення) № КНО-44.2.2/1345 від 28.10.2025 та списком згрупованих поштових відправлень № 20251028 ПУМБ 561_1 від 29.10.2025 (а. с. 26, 32-33). 
Проте, доказів отримання такої вимоги відповідачем матеріали справи не містять. Згідно відстеження вказаного поштового відправлення на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» вказана письмова вимога відповідачем ОСОБА_1 отримана не була (а. с. 72, 90-92). 
Враховуючи, що кредит надавався відповідачу на споживчі цілі, строк його повернення не настав на час звернення з позовом до суду (дата повернення кредиту - 01 вересня 2027 року), позивач не надав докази на підтвердження отримання позичальником досудової вимоги про дострокове повернення кредитів, то у суда відсутні правові підстави для дострокового стягнення усієї суми кредиту з відповідача за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 .
З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 в розмірі 8 471,52 гривень (яка включає заборгованість за тілом кредитом - 15 206,05 гривень, проценти за користування кредитом - 4,04 гривень, за вирахуванням суми сплачених відповідачем грошових коштів в рахунок погашення нарахованої комісії - 6 738,57 гривень).
За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість станом на 30 жовтня 2025 року за кредитним договором № 1010651759 від 28.10.2022 в розмірі 24 257,72 гривень та заборгованість за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 в розмірі 8 471,52 гривень. Загальна сума заборгованості за вказаними кредитними договорами становить 32 729,24 гривень. 
В іншій частині позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції № 57 від 09 січня 2026 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 гривень (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1).
Відповідно до пункту 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 32 729,24 гривень х 100: 98 477,96 гривень = 33,24 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2 662,40 гривень х 33,24 %:100 = 884,98 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). 
За таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 884,98 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Представник відповідача - адвокат Піндур М.М. в поданій до суду заяві зазначив про надання доказів стороною відповідача про розмір витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому відповідно до частини сьомої статті 264 ЦПК України необхідно призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення, встановити строк для подання відповідачем доказів щодо розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, - 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 1010651759 від 28.10.2022 в розмірі 24 257,72 гривень; заборгованість за кредитним договором № 1012733581 від 01.09.2023 в розмірі 8 471,52 гривень, всього в розмірі 32 729,24 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 884 гривні 98 копійок.
Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на 21 квітня 2026 року об 11 годині 00 хвилин, яке буде проведено у залі Славутицького міського суду Київської області № 3.
Про дату, час та місце судового засідання повідомити учасників справи.
Встановити строк для подання відповідачем ОСОБА_1 доказів щодо розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу - п`ять днів після ухвалення рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 07 квітня 2026 року.
Суддя  Н. Ф. Теремецька