Справа № 420/23030/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
06 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Кияшко Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
I. Зміст заяви та позиція сторін.
12.02.2026 року за вх. № 15888/26 судом зареєстровано заяву представника позивача адвоката Кияшко Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу та стягнути з Управління Служби Безпеки України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., оскільки при ухваленні судового рішення судом не було вирішено вказане питання.
04.03.2026 р. судом зареєстровано від представника Управління СБУ в Херсонській області заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні заяви адвоката Кияшко Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення.
II. Процесуальні дії суду
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.02.2026 року вказана заява передана на розгляд судді Дубровній В.А.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. ( частина 3 статті 252 КАС України).
Оскільки судове рішення у даній справі ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.
IІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби Безпеки України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби Безпеки України в Херсонській області, щодо не виготовленням та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області довідки ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року за прирівняною посадою “офіцер діючого резерву по посаді заступника начальника управління СБУ в Херсонській області, обчисленого з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 в розмірі 3028 грн. для перерахунку основного розміру пенсії з 01.07.2025.
Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Херсонській області відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, ст.9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області довідку ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року за прирівняною посадою “офіцер діючого резерву по посаді заступника начальника управління СБУ в Херсонській області, обчисленого з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 в розмірі 3028 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.07.2025.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з Управління Служби Безпеки України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.) гривень.
Вважаючи що не вирішеним залишилося питання стосовно розподілу судових витрат на правову допомогу, представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
ІV. Норми права, які застосував суд
Статтею 16 КАС України регламентовано, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За приписами ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу врегульовані статтею 134 КАС України, якою передбачено, зокрема 
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).
- для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 3 ст.134 КАС України).
- для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст.134 КАС України).
- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 5 ст.134 КАС України).
- у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст.134 КАС України).
- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ( частина 7 статі 134 КАС України)
Розподіл судових витрат врегульований статтею 139 КАС України, якою передбачено, зокрема
- при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. ( абзац перший частини 1 статті 139 КАС України) 
- розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. ( частина 7 статі 139 КАС України)
- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.( частина 9 статі 139 КАС України)
Рішення щодо судових витрат передбачені статтею 143 КАС України, зокрема,
- суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. ( частина 1 статті 143 КАС України)
- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. ( частина 3 статті 143 КАС України)
- у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу ( частина 5 цієї статті КАС України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, зокрема
- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. ( пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI)
- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. ( стаття 30 Закону № 5076-VI) 
V. Оцінка та висновок суду.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, зокрема, питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог..
При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову,чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалась адвокатом Кияшко Олександром Олександровичем, про що свідчить ордер про надання правничої (правової) допомоги.
На підтвердження обґрунтованості витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. представником позивача надано, зокрема
- договір про надання правової допомоги від 22.03.2024 року, укладений між Адвокатом Кияшко О.О., іменований надалі "Виконавець" та ОСОБА_1 , іменований надалі "Замовник", за умовами якого Виконавець надає Замовнику правову допомогу, а саме: надання консультацій, представництво інтересів Замовника: у судових органах з усіма правами передбаченими: КАС України, щодо сторін по справі. Завершення роботи по даному договору оформляється актом приймання виконаних робіт, що підписують повноважні представники сторін. Сторони досягай згоди, що Замовник сплачує Виконавцю аванс у грошовій сумі згідно окремим додатком за підготовку запитів, подання відповідних позовів та скарг прийняття участі у судових процесах судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому процесі суду першої інстанції. Подання запитів до відповідних служб, з метою отримання доказів. Аванс сплачується на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору. ( пункти 1.1., 2.6, 3.1. цього договору)
- банківський документ про зарахування переказу на рахунок Кияшко О.О. від 07.08.2025 року в сумі 2000,00 грн., 
- банківський документ про зарахування переказу на рахунок Кияшко О.О. від 22.09.2025 року в сумі 2500,00 грн., 
- банківський документ про зарахування переказу на рахунок Кияшко О.О. від 09.01.2026 року в сумі 2000,00 грн. 
- акт виконаних робіт від 11.07.2025 р., за яким Сторони за договором про надання правової допомоги від 22.03.2024 року у складі Виконавця адвоката Кияшко О.О. та Замовника ОСОБА_1 склали даний акт про те що станом на час складання виконавцем надані наступні послуги: 1. підготовка та подання заяви ОСОБА_1 до УСБУ в Херсонській області про виготовлення та направлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення до ГУ ПФУ в Херсонській області станом на 19.06.2025 року -1 година -1000 грн., 2. підготовка та подання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду через Електронний суд -2 години вартість 3000 грн. за годину усього 6000 грн., додаткові витрати у суді першої інстанції відповідь на відзив -1 година -2000 грн. Усього 9000 грн.
Дослідивши матеріали справи та докази понесених витрат, суд враховує наступне.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд на підставі належних та допустимих доказів має дослідити, серед іншого, реальність адвокатських витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, надані представником позивача два екземпляри Акту виконаних робіт від 11.07.2025 р., не вбачається підпис Виконавця Оначенко С.Д., а зарахування переказу на рахунок ОСОБА_2 , що за позицією представника позивача є авансом, отриманим від ОСОБА_1 , не є належним доказом, оскільки з наданих доказів не можна ідентифікувати отримання вказаних коштів від Оначенко С.Д..
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. ( ч. 1 ст. 77 КАС України).
Отже, надані представником позивача докази на підтвердження понесених втрат на професійну правничу допомогу унеможливлюють встановити дійсність таких витрат. При цьому, договір про надання правової допомоги від 22.03.2024 року, укладений між Адвокатом Кияшко О.О., іменований надалі "Виконавець" та ОСОБА_1 , не є безумовним доказом при вирішення питання про розподіл судових витрат.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 7 статті 134 КАС України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в стягненні з Управління Служби Безпеки України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 4, 77, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, 
вирішив:
Відмовити в задоволенні заяви представника позивача адвоката - Кияшко Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна