Справа № 442/4954/25 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В. 
Провадження № 22-ц/811/3340/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року,-
ВСТАНОВИВ:

у червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джі Мікрофінанс» та відповідачем укладено договір №5658931, відповідно до умов якого Товариство надає позичальнику кредит в розмірі 1500,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісію в порядку та на умовах, визначених договором. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 2 586.40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту-1500.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 965.55 грн., інфляційні збитки – 98.54 грн. та 3 % річних – 22.31 грн. 
27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джі Мікрофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №27/08-1, відповідно до якого права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5658931 від 14.06.2021 року, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5658931 від 14.06.2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділений правом вимоги до відповідача за договором №5658931 від 14.06.2021 року.
12.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено договір про надання фінансових послуг №2113243821584, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 2300.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, нараховані відповідно до умов договору. Стверджує, що відповідач здійснив усі дії, спрямовані на укладення вищезазначеного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредитних коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої позикодавцем перераховано кредитні кошти. Зазначає, що законодавство передбачає використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Сторони узгодили між собою всі істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк і умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення кредитного договору на умовах, визначених в цьому договорі. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти на умовах, визначених договором про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05. 2021 року, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 44517.42 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2300.00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 42271.42 грн.
01.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого Кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №1-12, відповідно до якого права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2113243821584 від 12.05.2021 року перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2113243821584 від 12.05.2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділений правом вимоги до відповідача за договором №2113243821584 від 12.05.2021 року.
Крім того, 02 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та відповідачем укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, № 0734963304/1, за умовами якого відповідачу надається кредит у розмірі 1430.00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісію в порядку та на умовах, визначених договором. Строк користування кредитом 14 днів, строк дії договору 3 роки. Договір є укладеним у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши відповідачу, в порядку передбаченому умовами договору, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 36691.80 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 1430.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 17393.95 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно умов кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 17867.85 грн.
З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договорами №5658931 від 14.06.2021 року; №2113243821584 від 12.05.2021 року; №0734963304/1 від 02.01.2021 року в розмірі 83795,62 грн., 2 242 грн. судового збору та 25 000.00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», заборгованість за договорами №5658931 від 14.06.2021 року; №2113243821584 від 12.05.2021 року; №0734963304/1 від 02.01.2021 року, станом на 27.06.2025 року у розмірі 83795. 62 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 2422.40 грн. судового збору та 3000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього - 5422 .40 грн. понесених судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.280 ЦПК України, не ухвалив заочне рішення у справі, чим позбавив відповідача права на перегляд заочного рішення за його заявою. Вважає, що умови кредитних договорів є несправедливими, оскільки суперечать принципу добросовісності, що має наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч.3 ст.509 та ч.ч.1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Суд безпідставно не врахував те, що на час дії воєнного стану кредитодавець не вправі нараховувати штрафні санкції за прострочення грошового зобов`язання у вигляді неустойки, штрафу, пені. Крім того, згідно смс –повідомлень, які надійшли на його телефон, він повністю погасив заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, що не враховано судом при ухваленні оскаржуваного рішення суду. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитними договорами №5658931 від 14.06.2021 року; №2113243821584 від 12.05.2021 року; №0734963304/1 від 02.01.2021 року, неповерненням отриманих в кредит коштів та несплати процентів за користування кредитними коштами, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 83795.62 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джі Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5658931, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором .
Згідно з п.1.3 кредитного договору сума кредиту становить 1500.00 грн.
Відповідно до пп.1.4., 1.5 кредит надається строком на 15 днів (основний строк, Строк А). Термін (дата) повернення кредиту – 29.06.2021 року. 
Пунктом 1.6 кредитного договору визначено, що з 1 по 15 день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0, 0010%. 
Пунктом 1.7 вказаного договору передбачено, що сторони домовились, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п.1.6 та повернення кредиту у визначений п.1.5 термін (після спливу Строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 13 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п.1.5 договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (Строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4,95 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку.
Пунктом 1.8. договору визначено умови продовження та зміни дати повернення кредиту у разі виконання позичальником певних дій.
Згідно з п.1.12 договору строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного календарного року.
Згідно п.1.13 на дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 0,00 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 1500.23 грн. У випадку настання умов, передбачених у п.1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 839,04 %, орієнтована загальна вартість кредиту складатиме 2465.48 грн.
На підставі вказаного договору ТзОВ «Бі Ел Джі Мікрофінанс» було перераховано кредитні кошти на банківську карту НОМЕР_1 .
27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джі Мікрофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №27/08-1, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джі Мікрофінанс» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за плату, а новий кредитор приймає приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (додаток №1 до договору) укладеними між кредитором і боржниками.
Згідно з реєстром боржників до договору відступлення прав вимоги №27/08-1 від 27.08.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №5658931 від 14.06.2021 року.
В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №5658931 від 14.06.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року.
З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №5658931 від 14.06.2021 року вбачається, що така становить 2 586.40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту-1500.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 965.55 грн., інфляційні збитки – 98.54 грн. та 3 % річних – 22.31 грн.
Досліджуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, кредитодавцем у відповідності до умов кредитного договору правомірно нараховано заборгованість, в тому числі проценти за користування кредитними коштами, які нараховані в межах строку дії даного договору.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого Кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №2113243821584 «Стандартний», за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві та складає 2300.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил.
Пункт 1.2 договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року передбачає, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та невід`ємною його частиною.
Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3 договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року).
Відповідно до п. 1.4 договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована.
Пунктом 1.9 договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.
У заяві-анкеті (для отримання кредиту), яка є додатком №1 до договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року, підписаній позичальником, сторони погодили, що позичальник просить надати йому кредит на особисті потреби в розмірі 2300 грн. орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, кредит отримано строком на 365 днів з правом дострокового погашення та зобов`язується повернути кредит у розмірі 2300,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 736,00 грн.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 16 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік, умови надання кредиту.
При цьому в заяві-анкеті (для отримання кредиту), підписаній позичальником, передбачено сплату процентів за користування кредитним коштами в розмірі та порядку, що відповідають умовам п. 1.4 договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року.
Крім того у вищезазначеній заяві-анкеті (для отримання кредиту), підписаній позичальником, зазначена електронна адреса позичальника, на яку направлено договір, а також картковий рахунок № НОМЕР_2 .
Згідно з довідкою від 15.10.2024 року, виданою ТзОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей», на підставі договору №2113243821584 від 12.05.2021 року здійснено переказ коштів в розмірі 2300 грн. на банківську картку НОМЕР_2 .
З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року вбачається, що така станом на 10 січня 2023 року така становить 44 517.42 грн., з яких 2300.00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 13 639.00 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та 28 578.42 грн. – нараховані відсотки згідно кредитного договору починаючи з 01.12.2021 року по 11.05.2022 року включно .
Доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 751/861/17 (провадження № 61-28582ск18).
Станом на 10 січня 2023 року (дату відступлення права вимоги) позивач надав детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, враховуючи, що такий період нарахування відсотків за користування кредитними коштами погоджено сторонами в договорі про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року, процентної ставки, за якою здійснювалося нарахування відсотків, що відповідає умовам, визначеним в п.1.4 договору, а відтак такий розрахунок підтверджує заборгованість відповідача в розмірі 44 517.42 грн.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач в апеляційній скарзі не зазначив свій розрахунок заборгованості, повідомивши, що заборгованість за кредитним договором погашена.
01 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року в розмірі 15 939.00 грн.
В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що за умовами договору про надання фінансових послуг №2113243821584 від 12.05.2021 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та користувався ними, однак взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, що свідчить про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму заборгованості в розмірі 44 517.42 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2300.00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 42217.42 грн.
02 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 на підставі Заявки – анкети на отримання кредиту № 3414605 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0734963304/1.
Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ - договір. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 1430, 00 грн; строк користування кредитом – 14 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна річна відсоткова ставка 638,75 %, застосовується у випадках передбачених Правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 350,35 грн, при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 % при використанні номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277, 5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 700.70 грн за умови неналежного виконання умов договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5% за умови неналежного виконання умов договору. Всі інші умови викладені у Правилах, з якими відповідач ознайомився до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (Оферти та Акцепту Оферти).
Пункт 7 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту передбачає порядок зміни/продовження строку дії фінансового кредиту, порядок зміни та припинення дії договору.
Пункт 9 Правил передбачає відповідальність сторін.
Зокрема п.п.9.2, 9.3 передбачають, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, на вимогу Товариства, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1277, 5 % річних від простроченої суми, як плата за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Встановлені цим пунктом проценти нараховуються на прострочену суму кредиту та/або процентів за весь час прострочення, починаючи з першого дня прострочення по день фактичної сплати простроченої суми.
Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України.
Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними.
Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно Заявки-анкети підписаної позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 1430 грн.
Підписанням Акцепт оферти ОСОБА_1 , також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Товариство виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, шляхом перерахування на банківську карту НОМЕР_3 , яка була вказана відповідачем, що підтверджується довідкою, виданою сервісом онлайн платежів IPay.ua №2632_250117143042 від 17.01.2025 року.
11 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 11-02/22, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» зобов`язується відступити за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг.
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 11-02/22 від 11 лютого 2022 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» передано право вимоги за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0734963304/1 від 02.01.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1 . 
В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0734963304/1 від 02.01.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року.
З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0734963304/1 від 02.01.2021 року вбачається, що така станом на 10 січня 2023 року складає 18 823.95 грн., з яких 1430.00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 727.30 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та 16 666.65 грн. – нараховані відсотки згідно кредитного договору починаючи з 11.02.2022 року по 09.01.2023 року включно .
Встановивши, наявність у позивача права грошової вимоги до відповідача, який в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість, при цьому, розмір спірної заборгованості за цим кредитним договором, яка обрахована згідно з умовами договору в межах строку кредитування та строку дії договору кредиту, ОСОБА_1 не спростував, суд дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Коллект Центр» заборгованості в межах заявлених позовних вимог в розмірі 18 823.95 грн за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0734963304/1 від 02.01.2021 року.
Колегія суддів враховує те, що кредитні договори №5658931 від 14.06.2021 року; №2113243821584 від 12.05.2021 року; №0734963304/1 від 02.01.2021 року, ні окремі їх умови недійсними в судовому порядку не визнавалися, є чинними, а відтак підлягають обов`язковому виконанню їх сторонами.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами позики належним чином не виконував, позичені кошти не повернув, проценти за користування позиченими коштами не сплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за договорами №5658931 від 14.06.2021 року; №2113243821584 від 12.05.2021 року; №0734963304/1 від 02.01.2021 року у розмірі 83795.62 грн.
Колегія суддів враховує те, що не погоджуючись із зазначеним позивачем розміром заборгованості, відповідач, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не спростував зазначені у позовній заяві розрахунки заборгованості, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу позичених коштів та сплав нарахованих процентів за користування кредитними коштами.
Доводи апеляційної скарги про те, що у період дії в Україні воєнного стану кредитодавець не вправі нараховувати штрафні санкції за прострочення грошового зобов`язання у вигляді неустойки, штрафу, пені, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на таке.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Законом України №2120-IX від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Враховуючи те, що кредитний договір №5658931 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джі Мікрофінанс» та ОСОБА_1 було укладено 14.06.2021 року, тобто до введення в Україні воєнного стану, інфляційні збитки та 3 % річних за порушення виконання зобов`язання за вказаним договором нараховувалось до 23 лютого 2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому такі підлягають стягненню на користь позивача.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується смс-повідомленнями про закриття кредитних договорів, що надійшли на його мобільний телефон, оскільки, як вбачається з долучених до апеляційної скарги скріншотів вказані повідомлення стосуються інших кредитних договорів, укладених з відмінними від цієї справи кредитодавцями. 
Доводи апеляційної скарги про ухвалення судом оскаржуваного рішення з порушенням вимог ст.280 ЦПК України колегія суддів відхиляє як необгрунтовані, оскільки як вбачається з ухвали суду від 30 червня 2025 року про відкриття провадження судом постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що унеможливлює ухвалення заочного рішення у справі та суперечить засадам заочного розгляду справи.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 23.01.2026 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк