ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2026 р.	 	Справа № 916/3952/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” (67571, Одеська обл., Одеський р-н, село Фонтанка, вул. Незалежності, буд. 13; код ЄДРПОУ 38534281),
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” (65045, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 101; код ЄДРПОУ 38721941),
про стягнення 1767831,86 грн.
За участю представників сторін:
від позивача – адвокат Новосад Р.В., довіреність від 24.09.2025;
від відповідача – адвокат Пущенська О.А., ордер серія ВН №1594834.
Обставини справи. 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” про стягнення суми заборгованості за договорами поставки у розмірі 1767831,86 грн, яка складається з несплаченої суми за поставлений товар у розмірі 1448482,35 грн, суми 3% річних у розмірі 24868,08 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 40942,04 грн та суми пені у розмірі 253539,39 грн сума пені. Понесені судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.
Також в прохальній частині позовної заяви позивач відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України просить суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договорами поставки № КГ2406-2515 від 26.02.2024, № КГ2407-0907 від 09.07.2024 та № КГ2407-1202 від 12.07.2024.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 справу № 916/3952/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 30.09.2025 прийнято позовну заяву ТОВ “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3952/25. Справу № 916/3952/25 постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.11.2025 о 09:40 год.
17 жовтня 2025 року до суду від ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому заявник просить суд зупинити провадження у справі № 916/3952/25 до прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови по справі № 420/12472/25, та до прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови по справі за позовом ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків: без дати № 59534000702 та від 15.08.2025 року № 59734000702.
Клопотання ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” про зупинення провадження у справі суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
17 жовтня 2025 року до суду від ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” суми основного боргу у розмірі 1448482,35 грн, та в частині стягнення 253539,39 грн пені, 24868,08 грн 3 % річних та 40942,04 грн інфляційних втрат, оскільки вказані позовні вимоги є похідними та залежать від задоволення основної вимоги (суми основного боргу).
В обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, що зобов`язання останнього по оплаті 14 % вартості поставленого товару згідно п. 6.3, 6.4, 8.7, 8.14 Договорів виникало не само по собі, а лише за умови дотримання позивачем його зобов`язань, прийнятим останнім на себе по п. 6.3 та 6.4 Договорів. Позивачем на дату подання позову не надано належних та допустимих доказів виконання належним чином ні одного з зобов`язань по п. 6.3 та 6.4 Договорів і при цьому немає значення отримання відповідачем товару.
Згідно умов п. 6.1 Договорів для позивача першою подією була дата відвантаження товарів, отже позивач, за умовами п. 6.3 та 6.4 Договорів, був зобов`язаний надати відповідачу зареєстровані в ЄРПН податкові накладні в момент першої події, тобто на дату оформлення видаткових накладних. Вказані обов`язки позивачем не були виконані до, оскільки досі позивач не здійснив фактичних дій по наданню позивачу зареєстрованих податкових накладних (якщо не вважати їх наданням надіслання відповідачу додатків до позовної заяви). Тим більше, податкові накладні не були надані позивачу в момент першої події - на дату оформлення видаткових накладних, а були зареєстровані (частково) майже через рік після дати їх складання.
Крім того, позивач вимагає сплатити суму за поставлений товар за видатковою накладною № 71601 від 16.07.2024 на суму 221452,14 грн та ПДВ 27195,88 грн і посилається на податкову накладну № 16 від 16.07.2024. Відповідач звертає увагу, що реєстрація податкової накладної № 16 від 16.07.2024 досі зупинена органом ДПС, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 420/12472/25 не набрало законної сили, з підстав його оскарження органом ДПС.
Також, якщо б позивач надав відповідачу податкові накладні, складені не з порушенням норм чинного законодавства та у строки, передбачені п. 6.3. Договорів та п. 14 п. 201.10 Податкового кодексу України, це б не потягнуло за собою втрату права відповідача на збільшення податкового кредиту. На виконання вимог п. 201.10 ст. 201 ПКУ позивач зобов`язаний був скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 1448482,35 грн і відповідач здійснив б повну оплату вартості товару. Водночас в ЄРПН податкові накладні були зареєстровані після спливу більше року з обумовленої сторонами Договорів дати та і то не всі, податкова накладна № 16 від 16.07.2025 досі не зареєстрована в ЄРПН. Підсумовуючи викладене, строк виконання відповідачем зобов`язання оплатити позивачу товар на суму 1448482 грн не настав з підстав невиконання позивачем своїх зобов`язань, прийнятих ним добровільно по п. 6.3 та п. 6.4 Договорів.
Відповідач також зазначає, що за встановленою процедурою та у встановлені строки ним були оскаржені податкові повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а саме відповідачем була подана скарга до ДПС України. Рішенням ДПС України від 04.09.2025 строк розгляду скарги продовжений до 26.10.2025. У випадку залишення ДПС України в силі податкових повідомлень-рішень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідачем буде поданий позов до Одеського окружного адміністративного суду
Вказаний відзив відповідача з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
20 жовтня 2025 року до суду від ТОВ “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.
Вказані заперечення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
23 жовтня 2025 року до суду від ТОВ “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” надійшла відповідь на відзив.
В обґрунтування вказаної відповіді на відзив позивач вказує, що за логікою відповідача, та враховуючи його позицію, що ним не здійснюється оплата заборгованості за Договорами поставки у зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань, у відповідності до умов п. 6.3. та п. 6.4. Договорів поставки, стає незрозумілою його поведінка до подання позовної заяви, яка полягала в сплаті за поставлений товар в розмірі 21867813,45 грн, не зважаючи на невиконання, на його думку, своїх обов`язків позивачем. Тобто, якщо слідувати позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву, то відповідачем взагалі не повинні були бути проведені будь-які оплати за Договорами поставки, що спростовується об`єктивними обставинами даної справи та платіжними дорученнями, які додані позивачем до позовної заяви.
Позивач зазначає, що відповідач діє недобросовісно, непослідовно та всупереч своїй попередній поведінці, а саме посилається на обставини, що, на його думку, унеможливлюють сплату заборгованості за Договорами поставки, але які в минулому не заважали останньому виконувати свої зобов`язання за Договорами поставки.
Позивач звертає увагу, що положеннями Договорів поставки не передбачено, що оплата за поставлений товар повинна здійснюватися тільки після поставки та передачі у власність покупця всієї кількості товару, у відповідності до п. 2.1. Договорів поставки, що підтверджується п. 6.4. Договорів поставки, в якому деталізується, що оплата здійснюється за товар або партію, тобто частину загального обсягу товару.
Позивачем у відповідності до умов п. 6.4. Договору поставки №КГ2407-1202 від 12.07.2024 розраховано суму заборгованості за даним Договором за виключенням суми ПДВ, зазначеної в податковій накладної № 16 від 16.07.2024 та видатковій накладній № 71601 від 16.07.2024, тобто заявлено про стягнення заборгованості за даним Договором поставки в частковому розмірі, про що окремо зазначено в позові.
Крім того, як вказує позивач, прийняття остаточного рішення в рамках справи № 420/12472/25 ніяким чином не впливає на обставини та факти, які є предметом судового розгляду в рамках справи № 916/3952/25, а тільки може бути підставою для збільшення розміру позовних вимог позивача.
Також, позивач не може нести відповідальність за порушення строку реєстрації податкових накладних, встановленого п. 6.3. Договорів поставки, у зв`язку з протиправними діями податкового органу з блокування реєстрації податкових накладних в ЄРПН, але, в свою чергу, позивачем вчинено всі можливі та необхідні дії, направлені на відновлення порушеного права та реєстрацію вищевказаних податкових накладних. За таких обставин, посилання відповідача на порушення норм чинного законодавства та строків, визначених п. 6.3. Договорів поставки, є недоречними, оскільки незаконність дій податкового органу встановлено відповідними Рішеннями Комісії та вищевказаним рішенням суду.
Обов`язки відповідача зі сплати за поставлений товар виникли в грудні 2024 року та в березні 2025 року, в свою чергу, позивачем направлялись вимоги про сплату заборгованості за цими Договорами вже після реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме 12.02.2025 та 19.08.2025, що не скасовує моменту виникнення обов`язку відповідача.
Відповідачем не наведено жодних підстав, які б надавали йому право затримати оплату за поставлений товар з період з грудня 2024 року (момент виникнення обов`язку відповідача) та до 23.07.2025 (проведення документальної перевірки відповідача), тобто відповідачем не обґрунтована його протиправна поведінка, яка полягає в умисному невиконанні своїх обов`язків за Договорами поставки у вказаний період.
У відповідності до умов Договорів поставки, на момент проведення вищевказаної перевірки, заборгованість відповідача за Договорами поставки вже повинна була бути сплаченою, оскільки умовами Договорів поставки не передбачено, що решта оплати (14%) за поставлений товар повинна бути здійснена тільки після податкової перевірки відповідача.
Факт винесення податковим органом оскаржуваних відповідачем податкових повідомлень ніяким чином не скасовує та не відтерміновує обов`язок відповідача з оплати за поставлений та прийнятий товар у власність у відповідності до Договорів поставки, оскільки умовами цих Договорів не передбачено, що сплата за поставлений товар здійснюється тільки після успішного проходження відповідачем податкової перевірки, або ж закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, з якими відповідач не згоден, в адміністративному та судовому порядку, а передбачено, що сплата здійснюється протягом встановлених Договорами поставки строків та за виконання встановлених Договорами поставки умов, до яких умови взаємодій відповідача з податковим органом та строки оскарження ним рішень податкового органу не входять.
Вказану відповідь на відзив з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
03 листопада 2025 року до суду від ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” суми основного боргу у розмірі 1448482,35 грн, та в частині стягнення 253539,39 грн пені, 24868,08 грн 3 % річних та 40942,04 грн інфляційних втрат, оскільки вказані позовні вимоги є похідними та залежать від задоволення основної вимоги (суми основного боргу).
В обґрунтування вказаних заперечень відповідач зазначає, що позивачем спотворюються та перекручуються фактичні обставини справи, оскільки умовами Договору передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється таким чином:
1) Умова-1 - грошові кошти у розмірі 86 % вартості договору перераховуються відповідачем на поточний рахунок постачальника після отримання документів, перелічених у пункті 6.1 та підпунктах 6.1.1,6.1.2,6.1.3,6.1.4 Договорів;
2) Умова-2 - грошові кошти у розмірі 14 % перераховуються відповідачем на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів після реєстрації податкових накладних згідно чинного законодавства.
Відповідач вважає, що позивачем була дотримана Умова-1 Договору для здійснення відповідачем платежу у розмірі 86 % вартості договору, а саме товар був поставлений на адресу відповідача та позивачем були надані документи по пунктах 6.1. та підпунктах 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3, 6.1.4 Договорів. Відповідач виконав свої зобов`язання та перерахував позивачу оплату за поставлений товар у розмірі 21867813,45 грн, але зазначає, що дотримання відповідачем зобов`язань по оплаті платежу у розмірі 14% вартості товару залежить не від виконання позивачем Умови-1 щодо постачання товару на адресу відповідача, як помилково вважає позивач, а від виконання позивачем Умови-2 Договору стосовно надання відповідачу податкової накладної в електронному вигляді належним чином оформлену у відповідності до правил, які встановлені п. 201.1 Податкового кодексу України, зокрема, із обов`язковим зазначенням коду товару згідно УКТ ЗЕД та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних через систему електронного документообігу в момент першої події з урахуванням граничних строків, встановлених абз. 14 п. 201. 10 Податкового кодексу України
Як зазначає відповідач, для виконання зобов`язань по оплаті 14 % ціни Договору, позивачем не були виконані його обов`язки – надати зареєстровані податкові накладні в момент першої події на дату оформлення видаткових накладних. Отже, відповідачу заважала виконати обов`язок по сплаті 14 % ціни Договору поведінка позивача з невиконання його вищевказаних договірних обов`язків. 
Представник відповідача дійшов висновків, що позивачем ні у позові, ні у відповіді на позов не наведені докази здійснення ним попереджувальних заходів для виключення блокування податкових накладних та вчасного виконання обов`язків, прийнятих на себе позивачем на підставі пунктів 6.3. та 6.4. Договорів. Внаслідок невиконання позивачем своїх договірних зобов`язань відповідач поніс втрату податкового кредиту ПДВ в розмірі 1448482,35 грн, яким міг би зменшити податкові зобов`язання по ПДВ на таку суму.
Вказані заперечення відповідача з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
04 листопада 2025 року підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 04.11.2025 призначено підготовче засідання у справі на 11:30 год. 18.11.2025. 
14 листопада 2025 року до суду від ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” надійшла заява про уточнення до клопотання про зупинення провадження у справі.
Заяву про уточнення до клопотання про зупинення провадження у справі суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 18.11.2025 суд оголосив перерву до 09:20 год. 04.12.2025.
25 листопада 2025 року до суду від ТОВ “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
Вказані заперечення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
02 грудня 2025 року до суду від ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” надійшли пояснення з приводу заперечень позивача на клопотання про зупинення провадження у справі та уточнення до клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
Вказані пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
03 грудня 2025 року до суду від ТОВ “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” надійшли додаткові пояснення у справі.
Вказані додаткові пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 04.12.2025 суд протокольною ухвалою відмовив відповідачу у задоволенні клопотання (з урахуванням уточнень) про зупинення провадження у справі.
Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 916/3652/25 до набрання законної сили рішення у справі № 420/36587/25, суд зазначає, що за висновком суду обидві справи не пов`язані між собою ані предметом, ані підставами позову, тобто відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи № 916/3652/25 до вирішення справи № 420/36587/25, звідси відсутня будь-яка об`єктивна обставина щодо задоволення даного клопотання.
У підготовчому засіданні 04.12.2025 суд оголосив перерву в засіданні суду до 15:30 год. 11.12.2025.
11 грудня 2025 року до суду від ТОВ “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” надійшли додаткові пояснення у справі.
Вказані додаткові пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 11.12.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/3952/25. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/3952/25 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15:30 год. 20.01.2026.
20 січня 2026 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з протіканням системи опалення адміністративної будівлі та призупинення роботи серверного обладнання та АСДС.
Ухвалою суду від 20.01.2025 призначено судове засідання у справі № 916/3952/25 на 14:10 год. 04.02.2026. 
У судовому засіданні 04.02.2026 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи в судовому засіданні на 14:10 год. 16.02.2026.
Представник позивача у судовому засіданні 16.02.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у заявах по суті справи.
Представник відповідача у судовому засіданні 16.02.2026 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які викладені у заявах по суті справи.
У судовому засіданні 16.02.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду і повідомлено присутніх представників сторін про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
ВСТАНОВИВ: 
Матеріали справи свідчать, що 24 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” (надалі – постачальник або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” (надалі – покупець або відповідач) був укладений Договір поставки № КГ2406-2515 (надалі – Договір № КГ2406-2515).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору № КГ2406-2515 постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити Ячмінь українського походження врожаю 2024 року (надалі – товар), код товару згідно з УКТ ЗЕД - 1003, насипом відповідно до умов дійсного Договору. 
Відповідно до умов п. 2.1. Договору № КГ2406-2515 загальна кількість товару в заліковій вазі становить - 2150 метричних тон +/- 3%. 
Вага є остаточною згідно з даними, отриманими при зважуванні товару під час вивантаження в пункті призначення (п. 2.2. Договору № КГ2406-2515).
Якість товару повинна відповідати наступним показникам: Натура - 600 г/л, Вологість - 14%, Сміттєва домішка - 2% (п. 3.1. Договору № КГ2406-2515).
Згідно умов п. 4.1., п. 4.3., п. 4.4. Договору № КГ2406-2515 ціна товару за даним Договором за 1 метричну тонну становить 6315,79 гривень без ПДВ. Вартість товару без ПДВ становить 13578948,50 гривень. Сума ПДВ 1901052,79 гривень. Загальна вартість товару з ПДВ становить 15480001,29 грн (+/- 3%).
Відповідно до пункту 5.3. Договору № КГ2406-2515 товар, повинен бути поставлений відповідно до показників якості й кількості, згідно пунктів 1.1. та 2.1. цього Договору, у період з 24.06.2024 по 07.07.2024.
На виконання вищезазначених умов Договору поставки № КГ2406-2515 постачальник в період з 28.06.2024 по 04.07.2024 передав, а покупець прийняв у власність товар в заліковій вазі 2139,53 тон на загальну вартість 15404617,31 грн, що підтверджується видатковими накладними; реєстрами товарно-транспортних накладних, виданими у пункті призначення, підписаними постачальником та покупцем; товарно-транспортними накладними з відмітками покупця про отримання товару.
Відповідно до умов п. 6.1. Договору № КГ2406-2515 покупець здійснює виплату у розмірі 86 (вісімдесят шість) відсотків оплати за товар в українських гривнях шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання постачальником покупцю сканкопій наступних документів: рахунку на оплату; реєстру по вивантаженню товару в місці призначення, підготовленого покупцем, згідно товарно-транспортних накладних та вагових даних пункту приймання, вказаного в пункті 5.2. даного Договору; видаткову накладну на відповідну кількість Товару згідно реєстру, вказаному в пункті 6.1.2. Договору; товарно-транспортних накладних на відвантаження товару з відмітками одержувача про його приймання Товару.
Відповідно до пункту 6.2. Договору № КГ2406-2515 у разі ненадання цих документів (не здійснення дій) або неповного їх надання (здійснення) покупець має право затримати оплату Товару.
Позивач зазначає, що на виконання умов Договору № КГ2406-2515 ним було надано покупцю вичерпний перелік документів у відповідності до пункту 6.1. цього Договору, що підтверджується, серед іншого, проведеною частковою оплатою покупцем товару за цим Договором, та відсутністю від покупця будь-яких претензій щодо кількості та якості Товару, а також строків поставки.
В свою чергу покупцем станом на дату подання цього позову здійснено лише часткову сплату за поставлений товар за Договором № КГ2406-2515 на загальну суму 14141969,06 грн, що підтверджується наступними платіжними інструкціями: № 13057 від 02.07.2024, № 13058 від 02.07.2024, № 2143 від 05.07.2024, № 2144 від 05.07.2024, № 13216 від 12.07.2024, № 13217 від 12.07.2024, № 2278 від 15.07.2024, № 2279 від 15.07.2024, № 2424 від 25.07.2024, № 13398 від 25.07.2024, № 2447 від 26.07.2024, № 2448 від 26.07.2024, № 13401 від 29.07.2024, № 13710 від 30.07.2024, № 14026 від 06.08.2024, № 14027 від 06.08.2024, № 595 від 12.03.2025.
Згідно з п. 6.3. Договору № КГ2406-2515 постачальник зобов`язується надати покупцеві податкову накладну в електронному вигляді, належним чином оформлену у відповідності до правил, які встановлені п. 201.1 Податкового Кодексу України, зокрема із обов`язковим зазначенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та зареєстровану в єдиному реєстрі податкових накладних через систему електронного документообігу в момент першої події, з урахуванням граничних строків, встановлених абзацом 14 п. 201.10. Податкового Кодексу України.
Відповідно до пункту 6.4. Договору № КГ2406-2515, решту оплати за товар (партії товару) у розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків здійснюється Покупцем, у разі отримання Товару (партії Товару), підтвердженого первинними документами в місці призначення, а також оригіналами документів, переліченими в пункті 6.1. цього Договору, та документи у п. 11.6., або 11.7. Договору, якщо постачальник не є виробником товару, даного Договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів після реєстрації податкової накладної, згідно чинного законодавства.
У відповідності до звичаїв ділового обороту та вимог чинного законодавства України, перелічені у пункті 6.1. вищевказаного Договору документи складаються в декількох екземплярах та в будь-якому випадку по одному для кожної зі сторін цього Договору, оскільки вони підписами обома сторонами та в пункті призначення, а тому оригінали вказаних документів маються у наявності у покупця, атому вимоги пункту 6.4. вищевказаного Договору, в частині підтвердження передачі товару покупцю, були виконані постачальником.
Відповідно до умов п. 8.7. Договору № КГ2406-2515 у випадку порушення постачальником п. 6.3., що стосується надання податкової декларації, покупець має право затримати оплату товару у розмірі суми незареєстрованого ПДВ.
Позивач зазначає, що на виконання умов п. 6.3. Договору № КГ2406-2515 постачальником було подано на реєстрацію відповідні податкові накладні: податкова накладна № 1 від 28.06.2024, що була зареєстрована 24.03.2025 в ЄРПН за № 9199430485; податкова накладна № 2 від 29.06.2024, що була зареєстрована 24.03.2025 в ЄРПН за № 9199454009; податкова накладна № 3 від 29.06.2024, що була зареєстрована 24.03.2025 в ЄРПН за № 9199402363; податкова накладна № 4 від 30.06.2024, що була зареєстрована 24.03.2025 в ЄРПН за № 9199415071; податкова накладна № 5 від 30.06.2024, що була зареєстрована 24.03.2025 в ЄРПН за № 9199464913; податкова накладна №1 від 01.07.2024, що була зареєстрована 17.12.2024 в ЄРПН за № 9217925243; податкова накладна за № 2 від 01.07.2024, що була зареєстрована 24.12.2024 в ЄРПН за № 9217918747; податкова накладна за № 3 від 02.07.2024, що була зареєстрована 02.12.2024 в ЄРПН; податкова накладна № 4 від 02.07.2024, що була зареєстрована 11.11.2024 в ЄРПН за № 9217941239; податкова накладна № 5 від 03.07.2024, що була зареєстрована 19.12.2024 в ЄРПН за № 9217944245; податкова накладна № 6 від 04.07.2024, що була зареєстрована 20.11.2024 в ЄРПН за № 9217929128.
Теперішній функціонал Електронного кабінету платника податків надає користувачу (в даному випадку покупцю) доступ до податкових накладних та розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН його контрагентом (в даному випадку постачальником), а тому постачальником були в повному обсязі виконані обов`язки, передбачені пунктом 6.3. Договору поставки № КГ2406-2515.
Таким чином постачальником було виконано усі свої обов`язки з поставки та передання у власність покупця товару у відповідності до вимог Договору № КГ2406-2515, а у покупця з 25.03.2025 виникли обов`язки з оплати за поставлений товар у 100% розмірі на загальну суму 15404617,31 грн.
Позивач стверджує, що відповідач порушив свої грошові зобов`язання за Договором № КГ2406-2515, тобто допустив неповну оплату за поставлений товар, сплативши лише 14141969,06 грн, у зв`язку з чим за відповідачем перед позивачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 1262648,25 грн.
Крім того, 09 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” (надалі – постачальник або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” (надалі – покупець або відповідач) був укладений Договір поставки № КГ2407-0907 (надалі – Договір № КГ2407-0907).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору № КГ2407-0907 постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити Ячмінь українського походження врожаю 2024 року (надалі – товар), код товару згідно з УКТ ЗЕД - 1003, насипом відповідно до умов дійсного Договору.
Відповідно до умов 2.1. Договору № КГ2407-0907 загальна кількість товару в заліковій вазі становить - 500 метричних тон +/- 10%. 
Вага є остаточною згідно з даними, отриманими при зважуванні Товару під час вивантаження в пункті призначення (п. 2.2. Договору № КГ2407-0907).
Якість Товару повинна відповідати наступним показникам: Натура - 620 г/л, Вологість - 14%, Сміттєва домішка - 2% (п. 3.1. Договору № КГ2407-0907).
Згідно умов п. 4.1., п. 4.3., п. 4.4. Договору № КГ2407-0907 ціна товару за даним Договором за 1 метричну тонну становить 6666,67 гривень без ПДВ. Вартість товару без ПДВ становить 3333335,00 гривень. Сума ПДВ 466666,90 гривень. Загальна вартість товару з ПДВ становить 3800001,90 грн (+/- 10%).
Відповідно до пункту 5.3. Договору № КГ2407-0907 товар, повинен бути поставлений відповідно до показників якості й кількості, згідно пунктів 1.1. та 2.1. цього Договору, у період з 09.07.2024 по 17.07.2024.
На виконання вищезазначених умов Договору № КГ2407-0907 постачальник в період з 09.07.2024 по 14.07.2024 передав, а покупець прийняв у власність товар в заліковій вазі 509,58 тон на загальну вартість 3872809,93 грн, що підтверджується видатковими накладними; реєстрами товарно-транспортних накладних, виданими у пункті призначення, підписаними постачальником та покупцем; товарно-транспортними накладними з відмітками покупця про отримання товару.
Згідно з пунктом 6.1. Договору № КГ2407-0907 покупець здійснює виплату у розмірі 86 (вісімдесят шість) відсотків оплати за товар в українських гривнях шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання постачальником покупцю сканкопій наступних документів: рахунку на оплату; реєстру по вивантаженню товару в місці призначення, підготовленого покупцем, згідно товарно-транспортних накладних та вагових даних пункту приймання, вказаного в пункті 5.2. даного Договору; видаткову накладну на відповідну кількість Товару згідно реєстру, вказаному в пункті 6.1.2. Договору; товарно-транспортних накладних на відвантаження товару з відмітками одержувача про його приймання товару.
Відповідно до п. 6.2. Договору № КГ2407-0907 у разі ненадання цих документів (не здійснення дій) або неповного їх надання (здійснення) покупець має право затримати оплату товару.
Позивач зазначає, що на виконання вищевказаних умов Договору № КГ2407-0907, постачальником було надано покупцю вичерпний перелік документів у відповідності до пункту 6.1. цього Договору, що підтверджується, серед іншого, проведеною частковою оплатою покупцем товару за цим Договором, та відсутністю від покупця будь-яких претензій щодо кількості та якості товару, а також строків поставки.
В свою чергу покупцем станом на дату подання позову здійснено лише часткову оплату за поставлений товар за Договором № КГ2407-0907 на загальну суму 3744958,59 грн, що підтверджується наступними платіжними інструкціями: № 13402 від 29.07.2024, № 13403 від 29.07.2024; № 13711 від 30.07.2024, № 14028 від 06.08.2024, № 14029 від 06.08.2024, № 14030 від 06.08.2024, № 596 від 12.03.2025.
Згідно з п. 6.3. Договору № КГ2407-0907 постачальник зобов`язується надати покупцеві податкову накладну в електронному вигляді, належним чином оформлену у відповідності до правил, які встановлені п. 201.1. Податкового Кодексу України, зокрема із обов`язковим зазначенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та зареєстровану в єдиному реєстрі податкових накладних через систему електронного документообігу в момент першої події, з урахуванням граничних строків, встановлених абзацом 14 п. 201.10. Податкового Кодексу України.
Відповідно до пункту 6.4. Договору № КГ2407-0907 решту оплати за товар (партії Товару) у розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків здійснюється покупцем, у разі отримання товару (партії товару), підтвердженого первинними документами в місці призначення, а також оригіналами документів, переліченими в пункті 6.1. цього Договору, та документи у пункті п. 11.6., або 11.7. Договору, якщо постачальник не є виробником товару, даного, Договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів після реєстрації податкової накладної, згідно чинного законодавства.
У відповідності до звичаїв ділового обороту та вимог чинного законодавства України, перелічені у пункті 6.1. вищевказаного Договору документи складаються в декількох екземплярах та в будь-якому випадку по одному для кожної зі Сторін цього Договору, оскільки вони підписами обома Сторонами та в пункті призначення, а тому оригінали вказаних документів маються у наявності у Покупця, а тому вимоги пункту 6.4. вищевказаного Договору, в частині підтвердження передачі товару Покупцю, були виконані Постачальником.
Відповідно до п. 8.7. Договору № КГ2407-0907 у випадку порушення постачальником п. 6.3., що стосується надання податкової декларації, покупець має право затримати оплату товару у розмірі суми незареєстрованого ПДВ.
Позивач зазначає, що на виконання п. 6.3. Договору № КГ2407-0907 постачальником було подано на реєстрацію відповідні податкові накладні: податкова накладна № 7 від 09.07.2024, що була зареєстрована 04.12.2024 в ЄРПН за № 9217878755; податкова накладна № 8 від 11.07.2024, що була зареєстрована 09.12.2024 в ЄРПН за № 9220831983; податкова накладна № 9 від 11.07.2024, що була зареєстрована 24.12.2024 в ЄРПН за № 9217991086; податкова накладна № 10 від 12.07.2024, що була зареєстрована 11.12.2024 в ЄРПН за № 9220779139; податкова накладна № 11 від 13.07.2024, що була зареєстрована 20.12.2024 в ЄРПН за № 9220863207; податкова накладна № 12 від 14.07.2024, що була зареєстрована 25.11.2024 в ЄРПН за № 9220833303.
Теперішній функціонал Електронного кабінету платника податків надає користувачу (в даному випадку покупцю) доступ до податкових накладних та розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН його контрагентом (в даному випадку постачальником), а тому постачальником були в повному обсязі виконані обов`язки, передбачені пунктом 6.3. Договору № КГ2407-0907.
Таким чином позивачем було виконано усі свої обов`язки з поставки та передання у власність покупця товару у відповідності до вимог Договору № КГ2407-0907, а у покупця з 25.12.2024 виникли обов`язки з оплати за поставлений товар у 100% розмірі на загальну суму 3872809,93 грн.
Позивач стверджує, що відповідач порушив свої грошові зобов`язання за Договором № КГ2407-0907, тобто допустив неповну оплату за поставлений товар, сплативши лише 3744958,59 грн, у зв`язку з чим за відповідачем перед позивачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 127851,34 грн.
Крім того, 12 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” (надалі – постачальник або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” (надалі – покупець або відповідач) був укладений Договір поставки № КГ2407-1202 (надалі – Договір № КГ2407-1202).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору № КГ2407-1202 постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити Ячмінь українського походження врожаю 2024 року (надалі – товар), код товару згідно з УКТ ЗЕД - 1003, насипом відповідно до умов дійсного Договору.
Відповідно до умов 2.1. Договору № КГ2407-1202 загальна кількість товару в заліковій вазі становить - 500 метричних тон +/- 10%. 
Вага є остаточною згідно з даними, отриманими при зважуванні Товару під час вивантаження в пункті призначення (п. 2.2. Договору № КГ2407-1202).
Якість Товару повинна відповідати наступним показникам: Натура - 620 г/л, Вологість - 14%, Сміттєва домішка - 2% (п. 3.1. Договору № КГ2407-1202).
Згідно умов п. 4.1., п. 4.3., п. 4.4. Договору № КГ2407-1202 ціна товару за даним Договором за 1 метричну тонну становить 6754,39 гривень без ПДВ. Вартість товару без ПДВ становить 3377195,00 гривень. Сума ПДВ 472807,30 гривень. Загальна вартість товару з ПДВ становить 3850002,30 грн (+/- 10%).
Відповідно до п. 5.3. Договору № КГ2407-1202 товар, повинен бути поставлений відповідно до показників якості й кількості, згідно пунктів 1.1. та 2.1. цього Договору, у період з 12.07.2024 по 16.07.2024.
На виконання вищезазначених умов Договору № КГ2407-1202 постачальник в період з 12.07.2024 по 16.07.2024 передав, а покупець прийняв у власність товар в заліковій вазі 528,06 тон на загальну вартість 4066064,44 грн, що підтверджується видатковими накладними; реєстрами товарно-транспортних накладних, виданими у пункті призначення, підписаними постачальником та покупцем; товарно-транспортними накладними з відмітками покупця про отримання товару.
Згідно з п. 6.1. Договору № КГ2407-1202 покупець здійснює виплату у розмірі 86 (вісімдесят шість) відсотків оплати за товар в українських гривнях шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання постачальником покупцю сканкопій наступних документів: рахунку на оплату; реєстру по вивантаженню товару в місці призначення, підготовленого покупцем, згідно товарно-транспортних накладних та вагових даних пункту приймання, вказаного в пункті 5.2. даного Договору; видаткову накладну на відповідну кількість Товару згідно реєстру, вказаному в пункті 6.1.2. Договору; товарно-транспортних накладних на відвантаження товару з відмітками одержувача про його приймання товару.
Відповідно до п. 6.2. Договору № КГ2407-1202 у разі ненадання цих документів (не здійснення дій) або неповного їх надання (здійснення) покупець має право затримати оплату товару.
Позивач зазначає, на виконання вищевказаних умов Договору № КГ2407-1202 постачальником було надано покупцю вичерпний перелік документів у відповідності до пункту 6.1. цього Договору, що підтверджується, серед іншого, проведеною частковою оплатою покупцем товару за цим Договором, та відсутністю від покупця будь-яких претензій щодо кількості та якості товару, а також строків поставки.
В свою чергу покупцем станом на дату подання цього позову здійснено лише часткову оплату за поставлений товар за Договором № КГ2407-1202 на загальну суму 3744958,59 грн, що підтверджується наступними платіжними інструкціями: № 13405 від 29.07.2024, № 13712 від 30.07.2024; № 14031 від 06.08.2024, № 14032 від 06.08.2024, № 14033 від 06.08.2024, № 14034 від 06.08.2024, № 14035 від 06.08.2024, № 597 від 12.03.2025.
Згідно з п. 6.3. Договору № КГ2407-1202 постачальник зобов`язується надати покупцеві податкову накладну в електронному вигляді, належним чином оформлену у відповідності до правил, які встановлені п. 201.1. Податкового Кодексу України, зокрема із обов`язковим зазначенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та зареєстровану в єдиному реєстрі податкових накладних через систему електронного документообігу в момент першої події, з урахуванням граничних строків, встановлених абзацом 14 п. 201.10. Податкового Кодексу України.
Відповідно до пункту 6.4. Договору № КГ2407-1202 решту оплати за товар (партії Товару) у розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків здійснюється покупцем, у разі отримання товару (партії товару), підтвердженого первинними документами в місці призначення, а також оригіналами документів, переліченими в пункті 6.1. цього Договору, та документи у пункті п. 11.6., або 11.7. Договору, якщо постачальник не є виробником товару, даного, Договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів після реєстрації податкової накладної, згідно чинного законодавства.
У відповідності до звичаїв ділового обороту та вимог чинного законодавства України, перелічені у пункті 6.1. вищевказаного Договору документи складаються в декількох екземплярах та в будь-якому випадку по одному для кожної зі Сторін цього Договору, оскільки вони підписами обома Сторонами та в пункті призначення, а тому оригінали вказаних документів маються у наявності у Покупця, а тому вимоги пункту 6.4. вищевказаного Договору, в частині підтвердження передачі Товару Покупцю, були виконані Постачальником.
Відповідно до п. 8.7. Договору № КГ2407-1202 у випадку порушення постачальником п. 6.3., що стосується надання податкової декларації, покупець має право затримати оплату товару у розмірі суми незареєстрованого ПДВ.
Позивач зазначає, що на виконання п. 6.3. Договору № КГ2407-1202 постачальником було подано на реєстрацію відповідні податкові накладні: податкова накладна № 13 від 14.07.2024, що була зареєстрована 26.12.2024 в ЄРПН за № 9221590921; податкова накладна № 14 від 15.07.2024, що була зареєстрована 13.12.2024 в ЄРПН за № 9220825149; податкова накладна № 15 від 15.07.2024, що була зареєстрована 18.12.2024 в ЄРПН за № 9221584583; податкова накладна № 16 від 16.07.2024, реєстрація якою була зупинена податковим органом, однак рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 по справі № 420/12472/25 зобов`язано ДПС України зареєструвати цю податкову накладну в ЄРПН; податкова накладна № 17 від 17.07.2024, що була зареєстрована 17.12.2024 в ЄРПН за № 9225330542.
Теперішній функціонал Електронного кабінету платника податків надає користувачу (в даному випадку покупцю) доступ до податкових накладних та розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН його контрагентом (в даному випадку постачальником), а тому постачальником були в повному обсязі виконані обов`язки, передбачені пунктом 6.3. Договору № КГ2407-1202.
Таким чином позивачем було виконано усі свої обов`язки з поставки та передання у власність покупця товару у відповідності до вимог Договору поставки № КГ2407-1202, а у покупця з 27.12.2024 виникли обов`язки з оплати за поставлений товар у 100% розмірі (за виключенням ПДВ у відповідності до податкової накладної № 16 від 16.07.2024 в розмірі 27195,88 грн) на загальну суму 4038868,56 грн.
Позивач стверджує, що відповідач порушив свої грошові зобов`язання за Договором №КГ2407-1202, тобто допустив неповну оплату за поставлений товар, сплативши лише 3980885,80 грн, у зв`язку з чим за відповідачем перед позивачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 57982,76 грн.
Підсумовуючи вищевикладене, позивач вважає, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо своєчасності та повноти оплати поставленого товару, у зв`язку з чим за відповідачем рахується прострочена заборгованість у загальному розмірі 1448482,35 грн.
Також у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань за трьома Договорами поставки по сплаті вартості товару на загальну суму 1448482,35 грн, позивачем було нараховано відповідачу пеню у розмірі 253539,39 грн, 3 % річних у розмірі 24868,08 грн та інфляційні втрати у розмірі 40942,04 грн.
Станом на час звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідач обов`язок по сплаті загальної суми заборгованості не виконав.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” підлягають задоволенню, з таких підстав.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України (в редакції чинній на час виникнення між сторонами правовідносин).
Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Проаналізувавши зміст договорів № КГ2406-2515 від 24.06.2024, № КГ2407-0907 від 09.07.2024 та № КГ2407-1202 від 12.07.2024 суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладені договори, які за своїм змістом та правовою природою є договорами поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договорів поставки позивач поставив відповідачу у період з 24.06.2024 по 12.07.2024 товар на загальну суму 23343491,68 грн.
Факт поставки позивачем товару відповідачу підтверджено доданим до матеріалів справи видатковими накладними, реєстрами товарно-транспортних накладних, які підписані сторонами без будь-яких претензій і зауважень, а також товарно-транспортними накладними з відмітками покупця про отримання товару.
Строк та умови здійснення відповідачем оплати вартості товару поставленого за Договором, визначені розділом 6 Договорів.
Згідно з пунктом 6.1. Договорів покупець здійснює виплату у розмірі 86 (вісімдесят шість) відсотків оплати за товар в українських гривнях шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання постачальником покупцю сканкопій наступних документів: рахунку на оплату; реєстру по вивантаженню товару в місці призначення, підготовленого покупцем, згідно товарно-транспортних накладних та вагових даних пункту приймання, вказаного в пункті 5.2. даного Договору; видаткову накладну на відповідну кількість Товару згідно реєстру, вказаному в пункті 6.1.2. Договору; товарно-транспортних накладних на відвантаження товару з відмітками одержувача про його приймання товару.
Відповідно до пункту 6.4. Договорів решту оплати за товар (партії товару) у розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків здійснюється покупцем, у разі отримання товару (партії товару), підтвердженого первинними документами в місці призначення, а також оригіналами документів, переліченими в пункті 6.1. цього Договору, та документи у пункті п. 11.6., або 11.7. Договору, якщо постачальник не є виробником товару, даного, Договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів після реєстрації податкової накладної, згідно чинного законодавства.
На виконання умов Договорів позивачем було надано відповідачу рахунки на оплату; реєстри по вивантаженню товару в місці призначення, підготовлені покупцем, згідно товарно-транспортних накладних та вагових даних пункту приймання, вказаних в пункті 5.2. даних Договорів; видаткові накладні на відповідну кількість Товару згідно реєстру, вказаному в пункті 6.1.2. Договору; товарно-транспортні накладні на відвантаження товару з відмітками одержувача про його приймання товару, а також було подано на реєстрацію податкові накладні.
Таким чином, матеріали справі свідчать, що у відповідача виникли обов`язки з оплати отриманого за Договором № КГ2406-2515 від 24.06.2024 з 25.03.2025, за Договором № КГ2407-0907 від 09.07.2024 з 25.12.2024 та Договором № КГ2407-1202 від 12.07.2024 з 27.12.2024 за поставлений Товар у 100% розмірі.
Проте, відповідачем в порушення приписів розділів 6 Договорів та ч. 1 ст. 530 ЦК України не було здійснено повного розрахунку з позивачем за поставлений товар, що призвело до виникнення простроченої заборгованості у розмірі 1448482,35 грн.
Доказів сплати або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 1448482,35 грн відповідачем суду не надано.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 1448482,35 грн є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 40942,04 грн, суми пені у розмірі 253539,39 грн та суми 3% річних у розмірі 24868,08 грн, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 2 статті 551 ЦК України встановлено, що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно із частинами першою, другою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже при нарахуванні інфляційних втрат та 3% річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.
Право на нарахування штрафних санкцій сторони узгодили в розділі 4 Договору.
Пунктом 8.13. вищевказаних Договорів поставки встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати Товару Покупець зобов`язується сплатити Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення, що діє на дату такого прострочення.
Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків інфляційних витрат, пені, 3% річних, та встановлено, що вони є вірними.
За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 40942,04 грн, суми пені у розмірі 253539,39 грн та суми 3% річних у розмірі 24868,08 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо доводів відповідача, викладених ним у заявах по суті справи в частині невизнання заявлених позовних вимог, то суд зазначає, що як слідує з матеріалів справи постачальником передано у власність покупця Товар в загальній вазі 3177,17 тон на загальну суму 23343491,68 грн, що не заперечується відповідачем.
За умовами Договорів поставки, покупець повинен здійснити оплату за поставлений Товар в розмірі 86% протягом 10 днів з моменту надання постачальником покупцю переліку документів, визначених в п. 6.1. Договорів поставки, що у співвідношенні до загальної суми поставленого Товару становить 20075402,85 грн, після чого здійснити оплату за поставлений Товар в розмірі 14% протягом 30 (тридцяти) календарних днів після реєстрації податкової накладної, згідно чинного законодавства та у відповідності до умов п. 6.4. Договорів поставки, що у співвідношенні до загальної суми становить 3268088,84 грн.
Тобто, 14% вартості Товару, на які посилається відповідач, становить суму в розмірі 3268088,84 грн, а не 1448482,35 грн, як стверджує відповідач.
При цьому, покупцем здійснено оплату за поставлений Товар в розмірі 21867813,45 грн, тобто відповідачем сплачено 93,68% за весь обсяг поставленого Товару за Договорами поставки.
Наприклад, якщо окремо розрахувати оплату відповідача по Договорам поставки, то встановлюються наступні обставини:
- на виконання умов Договору № КГ2406-2515 постачальник передав, а покупець прийняв у власність Товар в заліковій вазі 2139,53 тон на загальну вартість 15404617,31 грн, а покупцем сплачено 14141969,06 грн, тобто 91,8% вартості поставленого за цим Договором Товару;
- на виконання умов Договору № КГ2407-0907 постачальник передав, а покупець прийняв у власність Товар в заліковій вазі 509,58 тон на загальну вартість 3872809,93 грн, а покупцем сплачено 3744958,59 грн, тобто 96,7% вартості поставленого за цим Договором Товару;
- на виконання умов Договору № КГ2407-1202 Постачальник передав, а Покупець прийняв у власність Товар в заліковій вазі 528,06 тон на загальну вартість 4066064,44 грн, а покупцем сплачено 3980885,80 грн, тобто 97,9% вартості поставленого за цим Договором Товару.
Тобто, якщо керуватись позицією відповідача, то відповідачем взагалі не повинна була бути проведена решта оплат за Товар (партію Товару) у розмірі 14% у відповідності до умов п. 6.4. Договорів поставки, що спростовується об`єктивними фактами та обставинами викладеними вище, а отже вищезазначені доводи відповідача є необґрунтованими, а його позиція непослідовною.
Отже, вищевказані обставини спростовують доводи відповідача про ненадання позивачем податкових накладних, як на підставу для невиконання своїх обов`язків за вищевказаними Договорами поставки, оскільки відповідачем не тільки сплачено 86% оплати за поставлений Товар, у відповідності до п. 6.1. вищевказаних Договорів поставки, а майже повністю сплачено й 14% решти оплати за Товар (партії Товару), у відповідності до п. 6.4. цих Договорів.
Інші доводи відповідача, викладені ним у заявах по суті справи в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.
Щодо клопотання позивача, викладене у другому пункті прохальної частини позовної заяви про зазначення в рішенні суду про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, приписи ч. 10 ст. 238 ГПК України, згідно яких суд має вказане право, а не обов`язок, та ті обставини, що у разі задоволення цього клопотання, є значна ймовірність того, що під час виконання рішення суду в даній частині, у стягувача виникнуть труднощі з його виконанням, які пов`язані з недосконалим законодавчим врегулюванням даного питання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.
Відповідно до умов частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26517,48 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГЛЕНПОРТ ОДЕСА” (65045, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 101; код ЄДРПОУ 38721941) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське підприємство “РАНЧО-АГРО” (67571, Одеська обл., Одеський р-н, село Фонтанка, вул. Незалежності, буд. 13; код ЄДРПОУ 38534281) суму основного боргу у розмірі 1448482,35 грн, суму 3% річних у розмірі 24868,08 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 40942,04 грн, суму пені у розмірі 253539,39 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 26517,48 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 25.02.2026.

Суддя Нікітенко С.В.