Справа № 308/14849/24
2/308/570/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року       місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - Зарева Н.І., за участю: 
секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,
представника позивача - Качко В.С.,
представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:
Перечинська района кредитна спілка «Тур`я», код ЄДРПОУ 25438482, адреса: вул. Фединця, 62, м. Ужгород, до
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання якої: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ,
про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -
ВСТАНОВИВ:
Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів збитки, завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 2 769 652,85 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у кінці липня 2007 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою незаконного збагачення, шляхом оформлення споживчих кредитів в Ужгородській філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я" на мешканців міста Ужгород та Ужгородського району без їх відома з використанням підроблених документів, організувала злочинну групу, до якої як співвиконавців залучила касира Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я" ОСОБА_3 та свою знайому ОСОБА_5 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024 у кримінальній справі 1-605/11 (№ провадження 1/308/2/23), якою відповідачів звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а саме на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, встановлено, що у результаті неправомірних злочинних дій ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 інтересам Ужгородській філії № l Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої з врахуваням частково повернутих грошових коштів по тілу кредиту на суму 427 706,19 грн, становить 2 769 652,85 грн, з них: 1 166 949,00 грн по тілу кредиту та 1 602 703,85 грн за відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на його користь.
Третього березня 2025 року від представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Ламбруха О.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що у якості письмового доказу позивачем надано лише ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КПК України, та закрито кримінальне провадження. Вищевказана ухвала не містить відомостей про встановлення обставин кримінального правопорушення та не визначає суми заподіяної матеріальної шкоди. Вина ОСОБА_1 у кримінальному провадженні державним обвинуваченням не доведена, судом не встановлена, кримінальна справа без винесення вироку закрита в зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Припущення позивача про доведеність вини ОСОБА_1 є неправильними і не можуть бути підставою обґрунтування майнової шкоди. Матеріали цивільної справи не містять будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності матеріальної шкоди та вини ОСОБА_1 у її заподіянні. За таких обставин заявлений позов є безпідставним, позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулює відшкодування шкоди, не підтверджені належними та допустимими доказами. На підставі наведеного, представник відповідачки Снігур Г.І. просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та одночасно, після ухвалення рішення у справі вирішити питання про розподіл додатково понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.
Шостого березня 2025 року від представника відповідачки ОСОБА_3 – адвоката Гайовича К.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник категорично заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що саме на позивачеві лежить обов`язок доведення факту вчинення ОСОБА_3 протиправних дій, які спричинили матеріальну шкоду позивачу, та її розмір. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків даності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито. Зазначена ухвала не містить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, в якому їй було пред`явлено обвинувачення. Таким чином, вказана ухвала не встановлює будь-якого преюдиціального факту та не є і не може бути ні прямим, ні побічним доказом причетності ОСОБА_3 до спричинення будь-якої матеріальної шкоди позивачу. ОСОБА_3 протягом всього періоду проведення досудового слідства та судового розгляду вказаного кримінального провадження не визнавала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину. Водночас, представник звертає увагу на те, що позивачем неправильно розраховано залишок неповернутої частини тіла кредиту, зокрема, позивачем вказано, що внаслідок укладення 36 договорів кредиту-поруки ОСОБА_5 було отримано грошові кошти в сумі 1320000,00 грн, а в подальшому по тілу кредиту повернуто суму 427 706,19 гривень. За таких відомостей залишок неповернутої частини тіла кредиту повинен становити 892 293,80 грн, а не 1 166 949,00 гривень. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
27 березня 2025 року представник позивача подав відповіді на відзив адвокатів Ламбруха О.С. та ОСОБА_4 , у яких не погоджується з доводами представників відповідачів, покликаючись на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2024 року цивільний позов Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» залишено без розгляду в зв`язку із закриттям кримінальної справи, та роз`яснено позивачу право звернутися з таким позовом у порядку цивільного судочинства. Відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не подали доказів і не довели відсутність своєї вини у завданні позивачу шкоди, як і не подали доказів спростування розміру заподіяної шкоди, заявленої позивачем. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною. Щодо розрахунку розміру заподіяної шкоди зазначає, що заявлена позивачем сума заподіяної шкоди була предметом цивільного позову у кримінальному провадженні та підтверджується картками платежів по гривневим кредитам.
У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити у повному обсязі та звернула увагу на те, що заборгованість за договорами досі не погашена. Додала, що розмір заборгованості визначено на основі карток по кредитах та договорах поруки та підтверджено ухвалою від 22 січня 2024 року, постановленій у кримінальній справі 1-605/11 (№ провадження 1/308/2/23).
Представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Ламбрух О.С. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на їх необґрунтованість, відсутність належних та допустимих доказів. Додав, що ухвала від 22 січня 2024 року не встановлює обставин, на які покликається позивач. Зазначив, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала аналогічна справа, у якій судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Крім того, зазначив, що суд може давати оцінку тільки тим доказам, які досліджені у справі, яка розглядається.
Представник відповідачки ОСОБА_3 – адвокат Гайович К.П. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Звернув увагу суду на те, що позивачем не доведено причетність ОСОБА_3 до видачі кредитів, а ухвала суду від 22.01.2024, на яку покликається представник позивача, обґрунтовуючи заявлений позов, цього не підтверджує. Наявність карток платежів не може служити підставою для стягнення коштів з ОСОБА_3 .
Відповідачка ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи не подала.
Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024 у кримінальній справі № 1-605/11, яка набрала законної сили 30.01.2024, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_1 , обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 05.04.2011 року КК України редакції 2001 року), ОСОБА_5 , обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, КК України (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 05.04.2011 року КК України редакції 2001 року), та ОСОБА_3 , обвинувачену у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 05.04.2011 року КК України редакції 2001 року), звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу за № 1-605/11 закрито, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки "Тур`я" у зв`язку із закриттям кримінальної справи залишено без розгляду та роз`яснено цивільному позивачу право звернутися з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у порядку цивільного судочинства. 
Зазначеною ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_1 , з метою незаконного збагачення, шляхом оформлення споживчих кредитів в Ужгородській філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я" на мешканців міста Ужгород та Ужгородського району без їх відома, відводячи собі роль організатора та виконавця злочинів, у кінці липня 2007 року організувала злочинну групу, до якої як співвиконавців залучила касира Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я" ОСОБА_3 та свою знайому ОСОБА_5 .
Вищевказана група зорганізувалася у стійке злочинне об`єднання, між членами якої існували міцні внутрішні зв`язки. При цьому, однією з умов створення організованої групи і її функціонування стало отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 5000 гривень. При підготовці до вчинення злочинів було розроблено єдиний план, у якому передбачено розподіл функцій учасників групи, спрямований на заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, шляхом оформлення споживчих кредитів на мешканців міста Ужгород та Ужгородського району без їх відома, з використанням при цьому підроблених документів, і який був доведений до їх відома та всіма погоджений.
Відповідно до розробленого плану були розподілені ролі учасників групи, а саме:
ОСОБА_1 здійснювала загальне керівництво групою, розподіляла ролі між учасниками групи та особисто з метою реалізації злочинного плану, являючись службовою особою, перебуваючи на посаді директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам положення про фінансові послуги кредитної спілки, затвердженої рішенням спостережної ради кредитної спілки „Тур`я” протоколом № 20 від 30.11.2006 і положення про фінансові послуги кредитної спілки, затвердженого рішенням спостережної ради кредитної спілки „Тур`я” протоколом № 11 від 05.11.2007, з метою виконання злочинного плану приймала рішення про видачу кредитів на громадян без їх відома по підробленим документам про їх доходи, підписувала кредитні договори від імені Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, узгоджувала спільні злочинні дії під час готування та вчинення злочинів та організувала порядок розподілу незаконно отриманих коштів, який полягав у тому, що з кожного незаконно оформленого кредиту ОСОБА_5 передавала 2000 гривень ОСОБА_3 , з яких ОСОБА_3 1000 гривень передавала ОСОБА_1 , а інші кредитні кошти забирала ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 на виконання відведеної ролі та визначених функцій, досягла злочинної домовленості з директором Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 щодо необхідності, за грошову винагороду, оформляти фіктивні кредитні договори без наявності та ідентифікації осіб позичальників.
ОСОБА_3 , працюючи касиром Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, відповідно до відведеної їй, всупереч вимогам посадової інструкції бухгалтера-касира, затвердженої рішенням спостережної ради Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” протоколом № 15 від 16.02.2005, згідно з відведеною їй злочинною роллю, з метою виконання злочинного плану, безпосередньо видавала кредитні кошти по кредитним договорам, які оформлені на громадян без їх відома, ОСОБА_5 .
Даний план вчинення злочинів, розроблений організатором організованої групи ОСОБА_1 , був доведений і схвалений учасниками злочинної групи ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Так, згідно з розробленим злочинним планом, членами організованої групи були вчиненні злочини при таких обставинах: 
Так, 2 листопада 2007 року, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, за адресою: АДРЕСА_4 , зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - Снігур Г.І., надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_6 для отримання кредиту у розмірі 25000 грн. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись в достовірності поданих їй останньою документів, не ідентифікувавши особу ОСОБА_6 , а також не перевіривши наявність довідок про доходи, оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 429/1 від 02.11.2007 на суму 25 000 грн. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_6 у сумі 25000,00 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 429/1 від 02.11.2007.
Крім цього, 17 грудня 2007 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорта громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_7 для отримання ним кредиту в розмірі 25000 грн. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись в достовірності поданих їй останньою документів, неідентифікувавши особу ОСОБА_7 , а також не перевіривши наявність довідок про доходи, оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 504/1 від 17.12.2007 на суму 25 000 грн. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_7 в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 504/1 від 17.12.2007.
Крім цього, 20 грудня 2007 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_8 , а також підроблені довідки про доходи № 16 від 10.12.2007 про те, що ОСОБА_8 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 22 від 10.12.2007 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_8 кредиту в розмірі 25000 грн. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_8 оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 511/1 від 20.12.2007 на суму 25 000 грн. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_8 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 511/1 від 20.12.2007.
Крім цього, 27 грудня 2007 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_10 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 30 від 24.12.2007 про те, що ОСОБА_10 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, та довідку про доходи № 31 від 24.12.2007 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_10 кредиту у розмірі 25000 грн. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та неідентифікувавши особу ОСОБА_10 оформила на ім`я останньої договір кредиту-поруки № 531/1 від 27.12.2007 на суму 25 000 грн. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_10 , у сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 531/1 від 27.12.2007.
Крім цього, 15 січня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_11 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 8 від 03.01.2008 про те, що ОСОБА_11 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 4 від 03.01.2007 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_11 кредиту в розмірі 25000 грн. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_11 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 22/1 від 15.01.2008 на суму 25 000 грн. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_11 , у сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 22/1 від 15.01.2008.
Крім цього, 22 січня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_12 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 41 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_12 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, та довідку про доходи № 37 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_12 кредиту у розмірі 25000 грн. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_12 , оформила на ім`я останньої договір кредиту-поруки № 331/1 від 22.01.2008 на суму 25 000 грн. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_12 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 331/1 від 22.01.2008.
Крім цього, 28 січня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_13 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 49 від 24.01.2008 про те, що ОСОБА_13 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 45 від 24.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_13 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_13 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 40/1 від 28.01.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_13 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 40/1 від 28.01.2008.
Крім цього, 01 лютого 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_14 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 46 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_14 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 43 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_14 кредиту у розмірі 25000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_14 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 51/1 від 01.02.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_14 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 51/1 від 01.02.2008.
Крім цього, 5 лютого 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_15 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 39 від 16.01.2008 про те, що ОСОБА_15 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 41 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_15 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_15 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 60/1 від 05.02.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_15 у сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 60/1 від 05.02.2008.
Крім цього, 5 лютого 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_16 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 38 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_16 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, та довідку про доходи № 44 від 15.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_16 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_16 , оформила на ім`я останньої договір кредиту-поруки № 61/1 від 05.02.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_16 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 61/1 від 05.02.2008.
Крім цього, 8 лютого 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_17 , а також підроблену довідку про доходи № 28 від 05.02.2008 про те, що ОСОБА_17 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, для отримання ОСОБА_17 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись в достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_17 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 63/1 від 08.02.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_17 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 63/1 від 08.02.2008.
Крім цього, 12 березня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_18 , а також підроблену довідку про доходи № 41 від 24.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, для отримання ОСОБА_18 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись в достовірності поданих їй останньою документів, не ідентифікувавши особу ОСОБА_18 , а також не перевіривши наявність довідки про доходи останнього, оформила на його ім`я договір кредиту-поруки № 109/1 від 12.03.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_18 в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 109/1 від 12.03.2008.
Крім цього, 26 березня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_19 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 42 від 21.02.2008 про те, що ОСОБА_19 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 47 від 21.02.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_19 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_19 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 127/1 від 26.03.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_19 , в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 127/1 від 26.03.2008.
Крім цього, 27 березня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_20 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 28 від 11.02.2008 про те, що ОСОБА_21 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 41 від 24.01.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала ,і відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_20 кредиту в розмірі 30000 гривень. У подальшом,у ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_20 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 129/1 від 27.03.2008 на суму 30 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_20 в сумі 30000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 129/1 від 27.03.2008.
Крім цього, 3 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_22 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 22 від 25.03.2008 про те, що ОСОБА_23 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 23 від 25.03.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_23 кредиту в розмірі 25000 гивеньн. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_23 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 139/1 від 03.04.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_23 в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 139/1 від 03.04.2008.
Крім цього, 8 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_24 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 21 від 25.03.2008 про те, що ОСОБА_25 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, та довідку про доходи № 24 від 25.03.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_25 кредиту в розмірі 25000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_25 , оформила на ім`я останньої договір кредиту-поруки № 144/1 від 08.04.2008 на суму 25 000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_25 в сумі 25000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 144/1 від 08.04.2008.
Крім цього, 14 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_26 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 23 від 08.04.2008 про те, що ОСОБА_26 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 46 від 21.02.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_26 кредитуву розмірі 30000 гривень. У подальшом,у ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_26 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 151/1 від 14.04.2008 на суму 30000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_26 в сумі 30000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 151/1 від 14.04.2008.
Крім цього, 16 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_27 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 31 від 14.04.2008 про те, що ОСОБА_27 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 31 від 14.04.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_27 кредиту в розмірі 30000 гривень. У подальшому, ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_27 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 155/1 від 16.04.2008 на суму 30000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_27 в сумі 30000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 155/1 від 16.04.2008.
Крім цього, 16 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_28 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 31 від 14.04.2008 про те, що ОСОБА_28 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 30 від 14.04.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_28 кредиту в розмірі 30000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_28 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 156/1 від 16.04.2008 на суму 30000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_28 в сумі 30000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 156/1 від 16.04.2008.
Крім цього, 18 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_29 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 35 від 16.04.2008 про те, що ОСОБА_29 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 22 від 08.04.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_29 кредиту в розмірі 50000 гривень. у подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_29 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 163/1 від 18.04.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_29 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 163/1 від 18.04.2008.
Крім цього, 25 квітня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_30 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 42 від 21.04.2008 про те, що ОСОБА_31 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 43 від 21.04.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_32 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_33 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 172/1 від 25.04.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_33 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 172/1 від 25.04.2008.
Крім цього, 5 травня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_34 , а також підроблену довідку про доходи № 33 від 27.03.2008 про те, що ОСОБА_35 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, для отримання ОСОБА_36 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_37 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 180/1 від 05.05.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_37 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 180/1 від 05.05.2008.
Крім цього, 16 травня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_38 , для отримання ОСОБА_39 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, не ідентифікувавши особу ОСОБА_40 , а також не перевіривши наявність довідки про доходи останнього, оформила на його ім`я договір кредиту-поруки № 201/1 від 16.05.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_40 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 201/1 від 16.05.2008.
Крім цього, 22 травня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_41 , для отримання ОСОБА_42 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, не ідентифікувавши особу ОСОБА_43 , а також не перевіривши наявність довідок про доходи, оформила на його ім`я договір кредиту-поруки № 208/1 від 22.05.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_43 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 208/1 від 22.05.2008.
Крім цього, 26 травня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_44 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 43 від 21.05.2008 про те, що ОСОБА_45 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 43 від 21.05.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_46 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_47 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 212/1 від 26.05.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_47 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 212/1 від 26.05.2008.
Крім цього, 6 червня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_48 , для отримання ОСОБА_49 кредитуву розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, не ідентифікувавши особу ОСОБА_50 , а також не перевіривши наявність довідок про доходи, оформила на його ім`я договір кредиту-поруки № 227/1 від 06.06.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_50 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 227/1 від 06.06.2008.
Крім цього, 27 червня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_51 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 59 від 20.06.2008 про те, що ОСОБА_52 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 57 від 29.05.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_52 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_52 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 252/1 від 27.06.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_52 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 252/1 від 27.06.2008.
Крім цього, 07 липня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_53 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 48 від 25.06.2008 про те, що ОСОБА_54 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 49 від 25.06.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_55 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_56 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 266/1 від 07.07.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_56 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 266/1 від 07.07.2008.
Крім цього, 20 серпня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_57 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 48 від 05.08.2008 про те, що ОСОБА_58 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 49 від 05.08.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_59 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_60 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 313/1 від 20.08.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_60 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 313/1 від 20.08.2008.
Крім цього, 29 серпня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків Раді Домініка, а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 52 від 20.08.2008 про те, що ОСОБА_61 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 51 від 20.08.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання Раді Домініком кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу Раді Домініка, оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 321/1 від 29.08.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я Раді Домініка, в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 321/1 від 29.08.2008.
Крім цього, 22 вересня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_62 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 50 від 12.09.2008 про те, що ОСОБА_63 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 51 від 12.09.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_63 кредитуву розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_63 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 343/1 від 22.09.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_63 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 343/1 від 22.09.2008.
Крім цього, 29 вересня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_64 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 63 від 12.09.2008 про те, що ОСОБА_65 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 65 від 12.09.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала ,і відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_65 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_65 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 347/1 від 29.09.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_65 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 347/1 від 29.09.2008.
Крім цього, 29 вересня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_66 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 63 від 12.09.2008 про те, що ОСОБА_67 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 64 від 12.09.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_68 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_69 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 346/1 від 29.09.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_69 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 346/1 від 29.09.2008.
Крім цього, 1 жовтня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_70 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 62 від 26.09.2008 про те, що ОСОБА_71 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, та довідку про доходи № 61 від 26.09.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_71 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_71 , оформила на ім`я останньої договір кредиту-поруки № 353/1 від 01.10.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_71 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 353/1 від 01.10.2008.
Крім цього, 23 жовтня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_72 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 67 від 01.10.2008 про те, що ОСОБА_73 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 65 від 01.10.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_74 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_75 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 358/1 від 23.10.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_75 в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 358/1 від 23.10.2008.
Крім цього, 31 жовтня 2008 року ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_76 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 66 від 23.10.2008 про те, що ОСОБА_77 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 64 від 23.10.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_78 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_79 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 365/1 від 31.10.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_79 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 365/1 від 31.10.2008.
Крім цього, 28 листопада 2008 року, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння кредитними коштами Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, перебуваючи у приміщення вказаної спілки, зловживаючи довірою директора Ужгородської філії № 1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я” - ОСОБА_1 , надала останній копію паспорту громадянина України та копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_80 , а також підроблені довідки про доходи, а саме: довідку про доходи № 89 від 02.12.2008 про те, що ОСОБА_81 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді він у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працював і, відповідно, не отримував заробітної плати, та довідку про доходи № 91 від 02.12.2008 про те, що ОСОБА_5 працює у ПП „ ОСОБА_9 ”, хоча насправді вона у ПП „ ОСОБА_9 ” ніколи не працювала і, відповідно, не отримувала заробітної плати, для отримання ОСОБА_81 кредиту в розмірі 50000 гривень. У подальшому ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_5 , не переконавшись у достовірності поданих їй останньою документів, та не ідентифікувавши особу ОСОБА_81 , оформила на ім`я останнього договір кредиту-поруки № 370/1 від 28.11.2008 на суму 50000 гривень. Після цього, в касі вказаної кредитної спілки ОСОБА_5 заволоділа коштами за вказаним кредитним договором, оформленим на ім`я ОСОБА_81 , в сумі 50000 грн, які використала на власні потреби. При цьому, ОСОБА_3 , як бухгалтер-касир Ужгородської філії №1 Перечинської районної кредитної спілки „Тур`я”, видала вказані грошові кошти ОСОБА_5 з каси вказаної кредитної спілки, не переконавшись в особі-позичальнику, тобто не ідентифікувала особу, якій видала грошові кошти за договором кредиту-поруки № 370/1 від 28.11.2008.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене у особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, за ч. 3 ст. 353 КК України, як використання завідомо підроблених документів, та за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене у особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, та за ч. 3 ст. 353 КК України, як використання завідомо підроблених документів.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене у особливо великих розмірах, вчинене організованою групою.
Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024, постановленою у кримінальній справі № 1-605/11, яка набрала законної сили 30.01.2024, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу за № 1-605/11 закрито, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов Ужгородської філії Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду та роз`яснено цивільному позивачу його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з положеннями частини першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, позаяк частиною першою зазначеної статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина третя статті 22 ЦК України).
Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, за змістом яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 398/571/15-ц (провадження № 61-1059св20) зроблено висновок про те, що звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими.
У постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року в справі № 346/4425/18 (провадження № 61-7008св21) зроблено висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України є нереабілітуючими обставинами, тому відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну з його вини матеріальну шкоду.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року в справі № 367/6377/17 (провадження № 61-975св23).
У постанові Верховного Суду від 24 травня 2018 року в справі № 531/2332/14-к (провадження № 51-3007км18), зроблено висновок про те, що у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті 1 частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо особи закрито з нереабілітуючих підстав, потерпіла має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України не є реабілітуючою підставою, а тому в такому разі потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.
З огляду на вказане вище, ті обставини, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було вчинено дії щодо заволодіння кредитними коштами шляхом оформлення кредитів на громадян без їх відома з використанням при цьому підроблених документів, доказуванню не підлягають. 
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, та вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини, як то, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, у деліктних правовідносинах саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини, якщо позивачем доведено завдання йому шкоди.
Відповідачі своєї вини у заподіянні шкоди не спростували, натомість, як зазначено судом вище, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024, постановленою у кримінальній справі № 1-605/11, яка набрала законної сили 30.01.2024, відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою обставиною. 
З наведених підстав суд не бере до уваги покликання представників відповідачів на відсутність доказів їх вини у вчиненні кримінальних правопорушень.
Завдані позивачу збитки у визначеному ним розмірі 2 769 652,85 грн ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у добровільному порядку не відшкодовано, доказів на спростування наведеного суду не надано.
Вирішуючи питання про розмір збитків, завданих позивачу вчиненням кримінальних правопорушень, слід вказати на таке.
Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, статтею 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, яка полягає у тому, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. На позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає до відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок тає вина особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 13 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду в справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК України. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого).
З огляду на приписи ч. 6 ст. 82 ЦПК України ті обставини, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було вчинено дії щодо заволодіння кредитними коштами шляхом оформлення кредитів на громадян без їх відома з використанням при цьому підроблених документів, доказуванню не підлягають.
Ухвала суду від 22 січня 2024 року, відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій відповідачів у питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цими особами.
Як вбачається з наданого позивачем обґрунтованого розрахунку розміру збитків, заподіяних йому внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо заволодіння кредитними коштами шляхом оформлення 36 договорів кредиту-поруки на громадян без їх відома з використанням підроблених документів, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь з врахуванням повернутих 427 708,19 грн, становить 2 769 652,85 грн, зокрема, 1 166 949,00 грн по тілу кредитів та 1 602 703,85 грн по відсотках за кредитами, що підтверджується обґрунтованим розрахунком, карточками платежів по 36 гривневим кредитам, неправомірно оформленим та використаним відповідачами, а також з ухвалою ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024 у кримінальній справі № 1-605/11.
Суд звертає увагу на те, що у ході розгляду справи відповідачі власного розрахунку розміру збитків, заподіяних їхніми неправомірними діями, не надали, поданий позивачем розрахунок не спростували, клопотань про витребування доказів на спростування доводів позивача чи призначення судово-економічної експертизи не заявляли.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір шкоди, заподіяної позивачу неправомірними діями відповідачів, є доведеним і підлягає слдіарному стягненню з відповідачів на користь позивача. 
Щодо твердження представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Ламбруха О.С. щодо пропушення позивачем строків позовної давності слід вказати на таке.
Строки позовної давності в цивільному процесі встановлені в Главі 19 Цивільного кодексу України та починають обраховуватись з дати, коли позивач дізнався або мав дізнатись про порушення своїх прав, зокрема, вчинення кримінального правопорушення.
ЦК України не встановлює спеціальних вимог щодо перебігу позовної давності для подання цивільного позову у кримінальному провадженні. 
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності становить 3 роки, протягом яких потерпіла особа має звернутись із позовної заявою у цивільному процесі, якщо позов не було подано в рамках кримінального процесу.
Згідно з ст. 265 ЦПК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.
Суд оцінює критично покликання представника ОСОБА_82 на те, що кримінальне провадження щодо відповідачів розпочате ще в 2011 році, і з того часу позивач міг довідатися про порушення своїх прав з огляду на таке. 
Позивачем у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 КПК України було подано цивільний позов у кримінальному провадженні, однак, з незалежних від нього причин даний позов був залишений судом без розгляду тільки в 2024 році, у зв`язку з цим позивач скористався своїм правом на звернення до суду у порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов пред`явлено позивачем у межах строку позовної давності.
Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Враховуючи, що матеріальна шкода позивачу спричинена відповідачами внаслідок їх спільних дій, у них виник солідарний обов`язок таку шкоду відшкодувати.
Щодо судового збору слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 41544,80 грн, належний до сплати за розгляд даної справи судом, слід стягнути в дохід держави з відповідачів рівними частинами по 13848,26 грн з кожного.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3  на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» 2 769 652,85 грн (два мільйони сімсот шістдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві грн. 85 коп) на відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням.
3. Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 13848,26 грн (тринадцять тисяч вісімсот сорок вісім грн 26 коп.) судового збору.
4. Стягнути з  ОСОБА_5 в дохід держави 13848,26 грн (тринадцять тисяч вісімсот сорок вісім грн 26 коп.) судового збору.
5. Стягнути з  ОСОБА_3  в дохід держави 13848,26 грн (тринадцять тисяч вісімсот сорок вісім грн 26 коп.) судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       Н.І. Зарева