Справа №: 398/118/26	

провадження №: 2/398/1625/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"22" квітня 2026 р. м.Олександрія 
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі головуючого судді Подоляк Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Коваленко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №7689441 від 15.03.2024 року в розмірі 91 000,00 грн та судові витрати.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.03.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7689441 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та ініціював переказ коштів в сумі 25 000,00 грн безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку відповідача №5457-08ХХ-ХХХХ-8506, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 
23.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 
16.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 103 500,00 грн, з яких 25 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 66 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 12 500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. 
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір і витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, вказаною ухвалою суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витребувано докази. 
Відповідач у судові засідання, призначені на 25.02.2026 та 14.04.2026, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку. При цьому, поштові відправлення з судовими повістками повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача також здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї на адресу суду не надходив.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.03.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7689441. За умовами частини 1 Договору сума кредиту склала 25 000,00 грн, кредит надається строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, з стандартною процентною ставкою 2,20 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору, детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору.
За умовами п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», (далі Правила), що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. (п. 9.8 Договору)
Сторони домовились, що оригінальний примірник цього Договору вважається отриманим Споживачем, якщо Товариство його направило на електронну адресу вказану Споживачем в Особистому кабінеті/Мобільному застосунку «CreditPlus»/Договорі та/або безпосередньо в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus». (п. 9.10 Договору).
Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту.
Після прийняття умов Договору про надання споживчого кредиту 15.03.2024 року відповідач отримав грошові кошти у сумі 25 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією, наданою АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду про витребування доказів, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 15.03.2024 року було перераховано кошти в сумі 25 000,00 грн. На підтвердження перерахування вказаної суми коштів суду надано виписку про рух коштів по картці за період 15.03.2024-20.03.2024 року.
Згідно картки обліку договору (розрахунок заборгованості) наданої ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за кредитним договором № 7689441 від 15.03.2024 року станом на 22.10.2024 року рахується заборгованість у розмірі 103 500,00 грн, яка складається з: 25 000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 66 000,00 грн простроченої заборгованості за процентами, 12 500,00 грн заборгованості за штрафними санкціями.
Відповідно до договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23 жовтня 2024 року, витягу з реєстру боржників від 23 жовтня 2024 року, акту прийому передачі Реєстру Боржників від 23 жовтня 2024 року та платіжної інструкції від 30 жовтня 2024 року № 166 про оплату за відступлення права вимоги, від ТОВ «АВЕНТУС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 103 500,00 грн, яка складається з: 25 000,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 66 000,00грн заборгованості по відсоткам, 12 500,00грн - заборгованість за пенею, штрафами.
З договору факторингу № 16/05/25-Е від 16 травня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС», витягу з реєстру боржників від 16 травня 2025 року, акту прийому передачі Реєстру Боржників від 16 травня 2025 року та платіжних інструкцій від 27 листопада 2025 року та від 28 листопада 2025 року про оплату фінансування за відступлення права вимоги, вбачається, що від ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 103 500,00 грн, яка складається з: 25 000,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 66 000,00грн заборгованості по відсоткам, 12 500,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами.
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 7689441 від 15.03.2024 року станом на 01.11.2025 року рахується заборгованість у розмірі 103 500,00 грн, яка складається з: 25 000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 66 000,00 грн простроченої заборгованості за процентами, 12 500,00 грн заборгованості за штрафними санкціями.
При цьому, відповідно до позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 91 000,00 грн.
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 12,13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, враховуючи положення вказаних норм, ТОВ «ФК «ЕЙС»є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 та має право вимагати повернення тіла кредиту в сумі 25 000,00 грн. Доказів погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту матеріали справи не містять
Щодо позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 66 000,00 грн.
Згідно п.п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,2 % та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в. п. 1.4 цього Договору.
Строк договору становить 360 днів (п.1.4 Договору).
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Даним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» .
Зокрема, ст.8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.
Оскільки кредитний договір №7689441 був укладений 15.03.2024 року, тобто після набрання чинності Законом від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача не могла перевищувати 1%.
При цьому, положення ч.5 ст.8 Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування», внесені згідно із Законом України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, не вказують на недійсність або нікчемність умов договору про надання споживчого кредиту, яким передбачаються умови про нарахування кредитором процентів за користування кредитом в розмірі, що перевищує максимальний розмір денної процентної ставки (1%). Вказаною нормою установлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, який може нараховуватися кредитором за договором про споживчий кредит, з метою захисту прав споживача від надмірного фінансового навантаження.
Взявши до уваги те, що Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір №7689441 був укладений 15.03.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування процентної ставки відповідно до чинного законодавства, виходячи зі встановленої ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1%.
Враховуючи викладене, з урахуванням вищевказаних норм, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 55 500 грн (25 000,00 х 1% х 222 днів (кількість днів визначені позивачем)).
Розподіл судових витрат між сторонами
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 142,89 грн (80 500,00/91 000,00 х2 422,40/100).
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ними витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: договір про надання правничої допомоги 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським Бюро «Соломко та партнери»; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-02 від 20.08.2025; додаткову угоду №25771113790 від 11.09.2025 року до договору про надання правничої допомоги 20/08/25-01 від 20.08.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2025, згідно якого Адвокатським Бюро «Соломко та партнери» надано ТОВ «ФК «ЕЙС» юридичні послуги: складання позовної заяви вартість послуг – 5 000,00 гривень (2 год.), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості 1000 гривень (2 год.), підготовка адвокатського запиту 500 гривень (1год.), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором 500 гривень (1 год.); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС №7073/10 від 19.10.2018.
При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).
Враховуючи, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною та не потребує значного часу і об`єму робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача жодного разу в судове засідання не з`явився. З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягають до відшкодування відповідачем на користь позивача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 274, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»» заборгованість за кредитним договором № 7689441 від 15.03.2024 року у розмірі 80 500 (вісімдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, яка складається з: 25 000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 55 500,00 грн простроченої заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»» судовий збір у розмірі  2 142,89 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, а всього 5 142,89 (п`ять тисяч сто сорок дві) гривні 89 копійок.
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та(або) обов`язки, до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд.6, каб. 13, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          Я.М.Подоляк