Справа № 420/27167/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року м. Одеса

Зала судових засідань №22
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
За участю секретаря Поліщука О.В. 
За участю сторін: 
Від позивача: не з`явився 
Від відповідача: Відешин М.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,- 

ВСТАНОВИВ:

11 серпня року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (сформована в системі «Електронний суд» 08.08.2025 року) до Одеської митниці, у якій представник позивача просить суд:
прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі;
справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження;
визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби, про коригування митної вартості товарів від 02.08.2025 року UA500370/2025/000015/2;
визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, № UA500370/2025/000045, в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача суму судових витрат (30280грн.судовий збір та 7000грн. орієнтовно витрат на правничу допомогу).
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалою суду від 13.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 09.09.2025 року; зобов`язано ТОВ «Агро Фонд» у строк до 01.09.2025 року подати суду додатки до позовної заяви у паперовому вигляді, зазначені у переліку додатків до позовної заяви. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.08.2025 року ФОП Ющенко Анастасія Євгенівна, діючи в інтересах ТОВ «Агро Фонд» на підставі Договору №YAE-001/24 від 02/01/2024, звернулася до відповідача з МД 25UA500370002440U8 у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару – Сіль. Виробник: Energy EG CO., із зазначенням митної вартості товару за ціною договору. 01.08.2025 отримано повідомлення від митниці декларанту про надання додаткових документів. 02.08.2025 за вих №0208-1 декларантом надано пояснення та роз`яснення на запит митниці та повідомлено, що всі документи, що стосуються угоди та додаткові для підтвердження митної вартості, на запит митниці було надано, більше документів в наявності на даний момент немає і надсилатись не буде, тому просила прийняти рішення щодо митного оформлення Товару. Одеською митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000045. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2024/000015/2 від 02.08.2025, у зв`язку з чим митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом. Вважає рішення відповідача про коригування митної вартості товарів протиправним та такими що суперечать нормам законодавства.
22.08.2025 року позивач на виконання ухвали суду від 13.08.2025 року надав копії матеріалів позовної заяви в паперовому вигляді.
28.08.2025 року відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, Одеська митниця зазначила, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) 25UA500370002440U8 від 01.08.2025 року відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «АГРО ФОНД». Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) 25UA500370002440U8 від 01.08.2025 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД. Так, за митною декларацією (МД) №25UA500370002440U8 від 01.08.2025 автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів 117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці. На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 25UA500370002440U8 від 01.08.2025 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2025/000015/2 від 02.08.2025 року а саме: 1)рахунок-фактура (інвойс) від 19.07.2025 №156 не містить відбитку штампа ПМК проставленого під час перетину митного кордону; 2) копія митної декларації країни відправлення та сертифікат про походження містять інформацію щодо іншого коду товару; 3)відповідно до п 12.1 зовнішньоекономічного договору, продавцем повинні бути надані сертифікат здоров`я, сертифікат SGS сертифікат ваги, які до митного оформлення не надані. Також відповідно до пункту 4 цього договору, товар має бути відвантажений до 15.07.2025 тобто раніше ніж дата коносаменту, що може свідчити про понесені додаткові витрати пов`язані із транспортуванням чи навантаженням; 4) страховий поліс від 23.07.2025 при считуванні QR-коду містить іншу дату видання, що може свідчити про можливу підробку. До того ж декларація країни відправлення містить посилання на комерційні документи які не надані до митного оформлення. ФОП " ОСОБА_1 " листом від 02.08.2025 №0208-01 повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) 25UA500370002440U8 від 01.08.2025 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару № 1 – 0,145 дол. США/кг (МД від 17.01.2024 № UA500090/2024/000615 та від 27.02.2024 № UA500090/2024/002269). У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2025/000015/2 від 02.08.2025 року.
01.09.2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, де зазначає, що Одеською митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000045. Також відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2024/000015/2 від 02.08.2025, у зв`язку з чим митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом. Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем, що складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані позивачем документи містять розбіжності: 1)рахунок-фактура (інвойс) від 19.07.2025 №1586 не містить відбитку штампа ПМК проставленого під час перетину митного кордону; 2) копія митної декларації країни відправлення та сертифікат про походження містять інформацію щодо іншого коду товару; 3)відповідно до п 12.1 зовнішньоекономічного договору, продавцем повинні бути надані сертифікат здоров`я, сертифікат SGS сертифікат ваги, які до митного оформлення не надані. 4)Також відповідно до пункту 4 цього договору, товар має бути відвантажений до 15.07.2025 тобто раніше ніж дата коносаменту, що може свідчити про понесені додаткові витрати пов`язані із транспортуванням чи навантаженням; 4) страховий поліс від 23.07.2025 при зчитуванні QR-коду містить іншу дату видання, що може свідчити про можливу підробку. До того ж декларація країни відправлення містить посилання на комерційні документи які не надані до митного оформлення. Приймаючи оскаржуване рішення, митний орган посилається на положення ч.6 ст. 54 МКУ, відповідно до якого, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. При цьому, відповідач не зазначає, які саме пункти ч.6 ст. 54 МКУ застосовано. Декларантом до митної декларації подано всі належні документи, які підтверджують митну вартість Товарів за ціною контракту. У митного органу були всі наявні належні документи, які підтверджують всі складові митної вартості Товару. Щодо посилань митного органу на розбіжності в поданих документах. Така підстава як те, що рахунок-фактура (інвойс) від 19.07.2025 №156 не містить відбитку штампа ПМК проставленого під час перетину митного кордону є повністю необгрунтованою та безпідставною з огляду на те, що як законодавством країни відправлення республіки Єгипет так і законодавством України це не передбачено та не вимагається. Окрім цього, оригінал рахунку Продавець відправив службою доставки, та на момент приходу судна в порт розвантаження та подання документів для митного оформлення, ТОВ «Агро Фонд» ще не отримав оригіналу, тому під час перетину кордону інвойс був відсутній в оригіналі. Окрім цього, є необґрунтованість таких посилань митного органу, оскільки обов`язок проставлення штампа «Під митним контролем», у відповідності до норм Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №631, належить виключно до компетенції посадової особи митного органу, яка приймає документи до оформлення. Відсутність такого штампа на інвойсі не може бути автоматично покладена на декларанта, як його обов`язок, або використовуватися як підстава для сумнівів у достовірності заявленої митної вартості товару. Посилання на те, що копія митної декларації країни відправлення та сертифікат про походження містять інформацію щодо іншого коду товару вважаємо безпідставним, оскільки країною походження Товару Єгипет, Україною, та який застосовується на міжнародному ринку встановлюються різні класифікатори та коди Товару на Сіль. Також, повідомляє, що заповнення митної декларації/ сертифікату про походження товару знаходиться поза межами компетенції декларанта та, відповідно, наявність у них розбіжностей чи відсутність певних відомостей не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару. Щодо сертифікату здоров`я та сертифікату SGS, повідомляє, що сертифікат здоров`я виданий уповноваженим державним органом Єгипту виготовляється в країні Продавця та буде доступним протягом місяця, а тому на момент подання документів на митне оформлення ще не був доступним. Сертифікат якості SGS було подано до документів для митного оформлення та був доступний на момент прийняття оскаржуваного рішення. Відповідно до п. 4 Договору, Товар повинен бути відвантажений до 15.07.2025. При цьому 14.07.2025 між Сторонами Договору підписано та укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою внесли зміни в пункт 4 Договору та виклали його в наступній редакції: Відвантаження 01 – 20 липня 2025 року. А отже, було продовжено період відвантаження Товару до 20.07.2025 року включно. Таким чином, у відповідності до Коносаменту №1 від 19.07.2025, Товар завантажено в межах визначених строків. 5. Щодо посилань митного органу на те, що страховий поліс від 23.07.2025 при pчитуванні QR-коду містить іншу дату видання, що може свідчити про можливу підробку. Страховий поліс виданий страховою компанією 23.07.2025, підписаний, містить відомості про об`єкт страхування та проставлені печатки, враховуючи наведене, зазначаємо, що доводи відповідача не можуть свідчити про ознаки підробки вказаного вище документа. Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому ТОВ «Агро Фонд» подано всі належні документи, що підтверджують митну вартість товарів за ціною договору (контракту). Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 02.08.2025 р. № UA500370/2025/000015/2 відповідачем використано для коригування митної вартості товару МД від 20.08.2024 р. № UA500050/2024/009541. В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі та чому за основу бралася МД за 2024 рік, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
03.09.2025 року від Одеської митниці надійшли до суду заперечення, де зазначено, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №25UA500370002440U8 від 01.08.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2025/000015/2 від 02.08.2025, а саме: 1)рахунок-фактура (інвойс) від 19.07.2025 №156 не містить відбитку штампа ПМК проставленого під час перетину митного кордону; 2) копія митної декларації країни відправлення та сертифікат про походження містять інформацію щодо іншого коду товару; 3)відповідно до п 12.1 зовнішньоекономічного договору, продавцем повинні бути надані сертифікат здоров`я,сертифікат SGS сертифікат ваги, які до митного оформлення не надані.Також відповідно до пункту 4 цього договору, товар має бути відвантажений до 15.07.2025 тобто раніше ніж дата коносаменту, що може свідчити про понесені додаткові витрати пов`язані із транспортуванням чи навантаженням; 4) страховий поліс від 23.07.2025 при считуванні QR-коду містить іншу дату видання, що може свідчити про можливу підробку.До того ж декларація країни відправлення містить посилання на комерційні документи які не надані до митного оформлення. Тобто під час митного оформлення було виявлено розбіжності в наданих ТОВ «АГРО ФОНД» документах, про що зазначено в Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500370/2025/000015/2 від 02.08.2025, тому зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Щодо тверджень Позивача про те, що оскаржене рішення є неправомірним, слід зазначити наступне. Твердження позивача не відповідає дійсності та є безпідставним, так як Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000015/2 від 02.08.2025 складене посадовою особою митного органу відповідно до чинного законодавства України та відповідно до рекомендацій Державної митної служби України; щодо своєї форми - Рішення повністю відповідає Наказу № 598 від 24.05.2012 Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», в графі 33 Рішення детально розписані фактичні обставини справи, наведено належні пояснення щодо розбіжностей в наданих ОСОБА_2 до митного оформлення документах, наведено повну інформацію щодо джерел, які використовувалися при визначені митної вартості оцінюваних товарів, отриману за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор», та також обґрунтовано позицію митного органу посилаючись на відповідні норми митного законодавства України.
04.09.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 05.09.2025 року задавлено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд»; призначено підготовче провадження на 09.09.2025 року.
Судове засідання 09.09.2025 року відкладено на 16.09.2025 року у зв`язку із оголошенням на території м.Одеси та Одеської області повітряної тривоги.
16.09.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 16.09.2025 року в порядку письмового провадження закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
26.09.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 29.09.2025 року задавлено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд»; призначено засідання на 02.10.2025 року.
Судове засідання 02.10.2025 року відкладено до 09.10.2025 року у зв`язку із зайнятістю спеціалізованого залу для проведення відеоконференцій іншим судовим засіданням та технічною неможливістю провести дане судове засідання в режимі відеоконференції в іншому залі.
Судове засідання призначене на 09.10.2025 року перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці та призначено на 28.10.2025 року.
Судове засідання призначене на 28.10.2025 р. перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці та призначено на 25.11.2025 року.
У судовому засіданні 25.11.2025 року оголошено перерву до 16.12.2025 року.
15.12.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Судове засідання 16.12.2025 року відкладено на 20.01.2026 року у зв`язку із оголошенням на території м.Одеси та Одеської області повітряної тривоги.
20.01.2026 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Судове засідання призначене на 20.01.2026 р. перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці та призначено на 19.02.2026 р.
У судовому засіданні 19.02.2026 року оголошено перерву до 05.03.2026 року.
У судовому засіданні 05.03.2026 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, заслухавши надані пояснення, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (код ЄДРПОУ 39137820) зареєстроване як юридична особа 17.03.2014 року.
11.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (Україна) (Покупець) та ENERGY EG CO. (Арабська республіка Єгипет) (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний Договір купівлі-продажу №11-06/UKE/25.
За даним Договором Покупець погоджується купити, а Продавець погоджується продати Товар: Продукт- Сіль харчова. Якість (характеристики): Триразово промита морська сіль, на сухій основі: Purity Nacl Dry: 99.41 % dry basic, Water Insoluble Matter:0.03, Ca: 0.08% Max, Mg: 0.11% Max, SO4: 0.44 % Max, CaSo?: 0,27%Max, MgCI?: 0.20%Max, MgSO?:0.30% Max, Moisture: 3% Max Різновид: Середньозерниста морська сіль, 1 - 10 мм. Упаковка: ламіновані Біг Беги, щільністю 180г/м2 і більше, 1250 кг кожен Походження – Єгипет Ціна: 41 доларів США Відвантаження: 01 – 15 липня 2025 року Загальна кількість Товару: 6000 тон (+/-10%) Відправник: Відправник: ENERGY EG CO. Egypt – New Damietta City, Real Estate22 - Second district – Second – Neighbor – First Round Вантажоодержувач: ТОВ «АГРО ФОНД», Україна Умови поставки: CIF порт Ізмаїл, Україна (Інкотермс 2020) Порт завантаження: будь-який порт Єгипту Порт розвантаження: порт Ізмаїл, Україна 14 липня 2025 року Сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Договору № 11 06/UKE/25, якою внесли зміни в пункт 4 Договору та виклали його в наступній редакції: Відвантаження 01 – 20 липня 2025 року. Відповідно до пункту 12 «Оплата» Договору передбачено, що 50% - фактурної вартості вантажу оплачується протягом 2 банківських днів після пред`явлення сканованих копій оригіналів товаросупровідних документів, наданих Продавцями Покупцям електронною поштою. 50% - фактурної вартості вантажу оплачується протягом 2 банківських днів після отримання Продавцем оригіналів товаросупровідних документів та прибуття судна в порт розвантаження (а.с.34-44).
На підставі виставленого Продавцем проформи-рахунку від 19.07.2025 № 156, ТОВ «Агро Фонд» було проведено 29.07.2025 (платіжна інструкція №127(а.с.66)) попередню оплату Товару в розмірі 50% - фактурної вартості вантажу, а саме 123 000 доларів США. На виконання умов Договору та відповідно до Коносамента (B/L) №1 від 19.07.2025 Продавцем (вантажовідправником) проведено поставку Покупцеві (вантажоодержувачу) Товару: Cіль харчова в великих мішках всередині (4676): вага Брутто 6010,8 м/тон, Вага нетто 6000 м/тон. 19.07.2025. Продавцем виставлено фінальний рахунок № 156 на загальну суму 246 000 доларів США.
01.08.2025 року ФОП ОСОБА_1 (далі декларант, брокерська компанія), діючи в інтересах ТОВ «Агро Фонд» на підставі Договору №YAE-001/24 від 02/01/2024 (а.с.60-65), звернулася до відповідача з МД 25UA500370002440U8 у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару – Сіль(NaCI) столова придатна для споживання людьми, морська, триразово промита, на сухій основі, являє собою білі кристали із масовою часткою хлористого натрію – 99,43%, вологість 2,29%, домішки: SO4: 0.42 %, Ca: 0.06%, Mg: 0.1%, CaSo?: 0,26%, MgSO?:0.27% із розміром кристалів 0,6-12,5мм – 92,67%. Спаковано у Біг Беги, всього 4676 мішків. Виробник: Energy EG CO., із зазначенням митної вартості товару за ціною договору. До митної декларації декларантом додано: 1) сертифікат якості (Сertificate of quality) № С 154 від 20.07.2025(а.с.96-97); 2) Пакувальний лист(Packing list) № 156 від 19.07.2025(а.с.81-82); 3) Проформа рахунок (proforma invoice) № 156 від 19.07.2025(а.с.84-85); 4) Рахунок-фактура (Final Invoice) № 156 від 19.07.2025 (а.с.78-79); 5) коносамент (bill of lading) №1 від 19.07.2025 (а.с.74-76); 6) вантажна відомість (Cargo Manifest) від 19.07.2025(а.с.71-72); 7) сертифікат походження (Certificate of origin) № А 1106767 від 22.07.2025 (а.с.92-94); 8) платіжна інструкція в іноземній валюті № 127 від 29.07.2025 (а.с.66-67); 9) страховий поліс №МАСР004185924А від 23.07.2025 (а.с.99-104); 10) Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товару №11-06/UKE/25 від 11.05.2025 (а.с.34-43); 11) Додаткова угода № 1 від 14.07.2025; 12) Експортна декларація країни відправлення №2147-1-653-2025 від 29.06.2025; 13) Комерційна пропозиція (Trible washed sea salt offer) від 11.06.2025 (а.с.68-69); 14) Сертифікат якості (certificate of analysis) SGS №200007363 від 22.07.2025 (а.с.87— 90); 15) Банківський SWIFT про оплату.
01.08.2025 отримано повідомлення від митниці декларанту про надання додаткових документів (а.с.56-57).
02.08.2025 за вих №0208-1 декларантом надано пояснення та роз`яснення на запит митниці та повідомлено, що всі документи, що стосуються угоди та додаткові для підтвердження митної вартості, на запит митниці було надано, більше документів в наявності на даний момент немає і надсилатись не буде, просив прийняти рішення щодо митного оформлення Товару (а.с.58-59).
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2024/000015/2 від 02.08.2025 року. У якому зазначено, що 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості- Відповідно до Розділу III «Митна вартість товарів та методи її визначення», глави 9, статті 52-64 Митного кодексу України, затвердженого Законом України від 13.03.12 № 4495-VI, до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів, що була визначена декларантом за основним методом визначення митної вартості були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 16.08.2024 №11-06/UKE/25, рахунок-фактура (інвойс) від 19.07.2025 №156, коносамент від 19.07.2025 №1, сертифікат про походження від 22.07.2025 №A 1106767, копія митної декларації країни відправлення від 29.06.2025 №2147-1-653-2025 та інші. Відповідно до частини першої ст. 337 Митного кодексу України (далі - МКУ) перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно частини п`ятої ст. 54 МКУ Митні органи України мають право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості товарів. Згідно частини другої ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати у митні органи України достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Проте у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) від 19.07.2025 №156 не містить відбитку штампа ПМК проставленого під час перетину митного кордону; копія митної декларації країни відправлення та сертифікат про походження містять інформацію щодо іншого коду товару; відповідно до п 12.1 зовнішньоекономічного договору, продавцем повинні бути надані сертифікат здоров`я, сертифікат SGS сертифікат ваги, які до митного оформлення не надані. Також відповідно до пункту 4 цього договору, товар має бути відвантажений до 15.07.2025 тобто раніше ніж дата коносаменту, що може свідчити про понесені додаткові витрати пов`язані із транспортуванням чи навантаженням; страховий поліс від 23.07.2025 при зчитуванні QR-коду містить іншу дату видання, що може свідчити про можливу підробку. До того ж декларація країни відправлення містить посилання на комерційні документи які не надані до митного оформлення. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. ФОП " ОСОБА_1 " листом від 02.08.2025 №0208-01 повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Зазначеним вище листом не спростовано усіх виявлених розбіжностей та не надано усіх запитуваних додаткових документів. Таким чином, у визначений законом час, декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у статті 53 МКУ. Проведено процедуру консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59, 60 і 61 МКУ. Згідно частини шостої статті 54 митні органи України можуть відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Відповідно до частини другої статті 58 МКУ, у випадку якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні, відповідно до частини третьої статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Згідно статті 57 МКУ кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МКУ. Згідно частини другої статті 58 МКУ метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні. Відповідно до частини 3 статті 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Згідно з положенням п.1 ст.55 митним органом буде здійснено коригування митної вартості товарів. Оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митна вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим і становить: по товару № 1 - 0.12 дол. США/кг (МД від 20.08.2024 № UA500050/2024/009541). Декларанту роз`яснюється, що згідно з частини третьої статті 52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням Митного органу України про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною Митними органами України; у разі незгоди декларанта з рішенням Митного органу України про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 МКУ(а.с.50-51).
Одеською митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000045 (а.с.47).
У картці, зокрема, зазначено:
«Відповідно до ст. 55 МКУ митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості UA500370/2025/000015/2 від 02.08.2025. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку передбаченому гл. 4 Закону України від 13.03.2012 № 4495-VI "ПРО МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ. Відповідно до ч.4 ст.57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості шляхом обміну електронними повідомленнями. Декларантом надіслано лист №0208-1 від 02.08.2025, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде.
Відповідно до частини 6 статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.4,5,6,7 частини десятої ст.58 МКУ). Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару, відмови декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно ч.2 ст.58 МКУ, ч.6 ст.54 МКУ. Митницею приймається рішення про коригування митної вартості. Проводиться консультація з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Відповідно до п.2 статті 58 у випадку якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) – резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару, максимально наближених по даті митного оформлення, умовам поставки та розміру суднової партії товарів та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим і становить: по товару №1 – 0,12 дол. США/кг (МД від 20.08.2024 №UA500050/2024/009541). Декларанту роз`яснені права викладені у п.3 ст.52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини 7 статті 55 Кодексу» (а.с.47-49).
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 25UA500370002461U6 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. 
Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 4 432 564,86 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.
Вважаючи протиправними оскаржувані рішення та картку відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом, покликаючись на порушення його права на сплату митних платежів відповідно до ціни договору (за першим методом визначення митної вартості), що призвело до його фінансових втрат у сумі 4432564,86грн.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частинами 1-2 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Частиною 1 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому, ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
В силу вимог ч.ч. 2-3 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (ч. 4 ст. 57 МК України).
Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.
Разом з тим, з урахуванням положень ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.
Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з ч. 5 цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною 10 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Частиною 11 ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.
Частиною 9 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
В силу вимог ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
А відповідно до ч. 3 цієї статті, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу
З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:
- надані декларантом документи містять розбіжності,
- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
- або наявні ознаки підробки.
Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи мають підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Частиною 4 ст. 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:
- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
- невірно проведений розрахунок митної вартості;
- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;
- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Щодо описаних вище зауважень митного органу в оскаржуваному рішенні, суд зазначає наступне.
Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що інвойс від 19.07.2025 №1586 не містить відбитку штампа ПМК проставленого під час перетину митного кордону як на підставу для невизнання заявленої митної вартості.
Так, пунктом 1.2 розділу І «Загальні положення» Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (далі Порядок №631) у цьому Порядку терміни та скорочення вживаються в Таких значеннях, зокрема, штамп ПМК - штамп «Під митним контролем».
Відповідно до п. 4.3 розділу IV порядку №631 прийняття митної декларації для оформлення відбувається, зокрема, таким чином:
- проставлення у МД згідно з порядком заповнення митних декларацій на бланку ЄАД відбитка штампа ПМК у графі D/J кожного аркуша форми МД-2, в нижній частині додаткових аркушів форми МД-3, доповнень до форми МД-6 та специфікацій форми МД-8 (у разі подання МД на паперовому носії);
- проставлення відбитка штампа ПМК на рахунку або іншому документі, який визначає вартість товару (у разі подання його на паперовому носії);
- унесення номера штампа ПМК до ЕК МД (у разі подання МД на паперовому носії) або до ЕМД.
Тобто, при поданні митної декларації та супровідних документів на паперовому носії на посадову особу митного органу покладається обов`язок забезпечення проставлення штампа ПМК у відповідних графах митної декларації, а також на рахунку або іншому документі, що визначає вартість товару.
З урахуванням того, що обов`язок проставлення штампа ПМК належить до компетенції посадових осіб митного органу, які приймають документи до оформлення, зазначені доводи відповідача є необґрунтованими.
Слід також зауважити, шо відповідно до пп. 5 п. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою контролю правильності визначення митної вартості товару, має право звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.
З наведеного випливає, що відповідач міг звернутись до митних органів країни відправлення з питанням справжності рахунку (інвойсу), що був наданий позивачем для підтвердження заявленої митної вартості. Однак відповідач не вчинив вказаних дій.
Також відповідачем не обґрунтовано вплив відсутності відбитку штампа ПМК на Рахунку-фактурі (інвойс) від 19.07.2025 №1586 на числові значення щодо вартості товару, які зазначені у ньому.
Стосовно тверджень відповідача про те, що копія митної декларації країни відправлення та сертифікат про походження містять інформацію щодо іншого коду товару, суд зазначає наступне.
Заповнення митної декларації знаходиться поза межами компетенції позивача, та відповідно наявність у ній розбіжностей чи відсутність певних відомостей не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару.
Крім цього, частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, та подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни. Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.
Посилаючись на виявлені недоліки у митній декларації країни відправлення відповідач не наводить конкретних розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих ним у відповідності до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що в свою чергу могли бути усунені після дослідження декларації країни відправлення.
Стосовно тверджень відповідача про те, що: відповідно до п. 12.1 зовнішньоекономічного договору, продавцем повинні бути надані сертифікати здоров`я та ваги, які до митного оформлення не надані. Також відповідно до пункту 12.1 договору, товар має буди відвантажений до 15.07.2025 року тобто раніше ніж дата коносаменту, що може свідчити про понесені додаткові витрати пов`язані із транспортуванням чи навантаженням, - суд зазначає, що відповідачем не вказано яким саме чином вказані розбіжності впливають на визначення митної вартості товару.
Крім того суд враховує , що відповідно пункту 4 Договору у період відвантаження 01-15.07.2025 року - ТОВ «Агро Фонд», як Покупець згідно Договору, був зацікавлений у поставці Товару та прийняв його, незважаючи на допущене вищезазначене порушення зі сторони Продавця. Умовами поставки є - CIF порт Ізмаїл, Україна ( Інкотермс 2020) і саме на Продавця покладається обов`язок забезпечення транспортування товару (оплати фрахту) та нести інші витрати до порту відвантаження, а тому можливі додаткові витрати є відповідальністю Продавця та не можуть впливати на ціну Товару.
З огляду на викладене, такі твердження є необґрунтованими та безпідставними.
Стосовно тверджень відповідача про те, що страховий поліс від 23.07.2025 року при зчитуванні QR-коду містить іншу дату видання, що може свідчити про можливу підробку, суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано, яким саме чином вказані розбіжності впливають на визначення митної вартості товару.
Відповідно до підпункту 29 пункту 5 Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 28.07.2020 № 107, підробка - створення (повністю або частково) документа, подібного на справжній/автентичний документ, з метою незаконного його використання як справжнього/автентичного документа.
Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 вказав, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Страховий поліс виданий страховою компанією 23.07.2025 року, підписаний, містить відомості про обєкт страхування та проставлені печатки, враховуючи наведене, отже, що доводи відповідача не можуть свідчити про ознаки підробки вказаного вище документа.
Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту (договору). В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.
Щодо позиції митного органу у відзиві на позовну заяву в частині неподання декларантом запитуваних митним органом додаткових документів, то суд вказує про таке.
Повноваження митного органу щодо витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі №480/4423/18).
Щодо вказаного питання, то схожі за змістом висновки викладав Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №820/4849/16, від 21 квітня 2021 року у справі №809/1838/15 від 13 жовтня 2021 року у справі №804/15600/15, від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 (касаційне провадження №К/9901/39168/18).
У даній справі відповідач вважав, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта були витребувані додаткові документи, та оскільки декларантом не надано необхідних витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено митним органом за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці.
Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідачем не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі додатково поданих декларантом документів, які відомості відсутні у поданих документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обставин для витребування у позивача (за наявності) додаткових документів, визначених положенням частини третьої статті 53 МК України, отже є не обґрунтованими і підстави коригування митної вартості проведеної митним органом.
Щодо картки відмови в прийнятті митної декларації , суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Як зазначено у пунктах 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30 травня 2012 року наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
У картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA500370/2025/000045 зазначено таку причину для відмови у митному оформлені, як прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості №UA500370/2024/000015/2 від 02.08.2025 року.
При цьому, оскільки саме прийняття рішення № UA500370/2024/000015/2 від 02.08.2025 слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2025/000045, суд вважає, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню як похідний документ від протиправного рішення.
Решта доводів та заперечень сторін на висновки суду по суті спору не впливають. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 30280,00грн. 
Питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000грн. буде вирішуватися судом у разі подання позивачем доказів прийняття відповідних послуг на цю суму саме позивачем у строки, встановлені ч. 7 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.08.2025 року UA500370/2025/000015/2.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці №UA500370/2025/000045 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» 30280(тридцять тисяч двісті вісімдесят)грн. 00коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 16 березня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (код ЄДРПОУ 39137820; місцезнаходження: вул.Привокзальна, буд.17, с. Звиняче, Луцький район, Волинська область, 45725).
Відповідач: Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078). 

Суддя М.М. Аракелян