ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2-2539/07
Номер провадження 22-ц/818/1703/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р., 
державного виконавця Ляхової Т. Б., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2025 року в складі судді Дяченка О.М. по справі № 2-2539/07 за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Тетяни Борисівни, боржник ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – Київський ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ) Ляхової Тетяни Борисівни, боржник ОСОБА_2 .
Скарга мотивована тим, що в провадженні Київського ВДВС у м. Харків СМУ МЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2539/07 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 03 квітня 2007 року і до досягнення нею повноліття.
21 березня 2025 року на її запит державним виконавцем було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за виконавчим провадженням № 18471687 без урахування проведеної індексації розміру аліменти, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження»:
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ Ляхової Т.Б.; зобов`язати державного виконавця провести індексацію заборгованості по аліментам за виконавчим провадженням № 18471687 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2539/07 від 21 червня 2007 року, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 03 квітня 2007 року і до досягнення нею повноліття.
15 травня 2025 року державний виконавець Київського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ Ляхова Т.Б. подала до суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити у її задоволенні. 
Відзив мотивовано відсутністю підстав для проведення перерахунку.
Період стягнення аліментних платежів становить з 03 квітня 2007 року по 23 лютого 2020 року, а тому підстави для проведення розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів відсутні у зв`язку з закінченням періоду стягнення.
02 березня 2020 року державним виконавцем відділу складено розрахунок заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів, державним виконавцем проіндексовано заборгованість у межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб. Період стягнення аліментних платежів закінчився 23 липня 2020 у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Розрахунок заборгованості не оскаржувався.
Крім того на депозитному рахунку відділу перебуває сума стягненої заборгованості. На вимогу державного виконавця стягувачу та представнику стягувача надати реквізити для перерахування стягненої заборгованості зі сплати аліментних платежів на утримання дитини, реквізити скаржником надано не було.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2025 року в задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що старший державний виконавець Київського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ Ляхова Т.Б. діяла правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На вказане судове рішення 01 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жиркевич Юлія Андріївна, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин по справі просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 18 листопада 2020 року була винесена державним виконавцем з порушенням норм чинного законодавства.
Вказувала, що судом першої інстанції не враховано обставини втрати державним виконавцем оригіналу виконавчого листа, у зв`язку з чим постановою Харківського апеляційного суду 24 червня 2025 року видано його дублікат, який 28 серпня 2025 року пред`явлено до виконання.
Посилалась на вимоги до ст. 194 СК України, відповідно до яких заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Проте державний виконавець, не виконує покладені на неї законом обов`язки, та не проводить індексацію аліментів для розрахунку точної суми заборгованості, яка має бути стягнута.
У судове засідання апеляційного суду стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 12 березня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
ОСОБА_1 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 184–185, т. 1), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 182, т. 1); 
ОСОБА_2 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 186–187, т. 1), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 183, т. 1).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, державного виконавця Ляхову Т. Б., яка проти апеляційної скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 03 квітня 2007 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 7).
21 червня 2007 року на підставі вказаного рішення Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання (а.с. 8, 41).
02 березня 2020 року державним виконавцем здійснено розрахунок аліментних платежів з 03 квітня 2007 року по 23 лютого 2020 року, відповідно до якого на момент досягнення дитиною повноліття борг по аліментам складає 38703,05 грн (а.с. 49-51).
Постановою державного виконавця від 18 листопада 2020 року на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто без виконання, у зв`язку з відсутністю майна на яке необхідно звернути стягнення (а.с. 13, 52).
14 березня 2025 року ОСОБА_2 сплатив заборгованість за виконавчим провадженням № 18471687 в розмірі 61924,87 грн, які зараховано на депозитний рахунок ВДВС (а.с. 70).
18 березня 2025 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 18471687 по виконанню виконавчого листа № 2-2539/07 виданого 21 червня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 300 грн щомісячно (а.с. 56).
В цей же день державним виконавцем Т. Ляховою винесено постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в розмірі 19357,50 грн відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження», а також про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 у розмірі 3870,30 грн (а.с. 58,59).
Постановою державного виконавця від 18 березня 2025 року виконавче провадження закінчено з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: аліменти за виконавчим листом сплачено у повному обсязі, закінчення строку передбаченого для даного виду стягнення (а.с. 71).
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у справі № 2-2539/07 видано дублікат виконавчого листа № 2-2539/07 від 21 червня 2007 року, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2007 року по справі № 2-2539/07/13 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 103-107).
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У частині другій статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Згідно з частиною другою статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».
У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Верховний Суд України у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113 цс 13 висловив правову позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з частиною восьмою статті 8 ЦПК України 2004 року (аналогічні положення містяться у частині дев`ятій статті 10 ЦПК України) у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».
Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсоток до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться у разі перевищення 103 відсотки.
12 червня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», яким встановлена індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.
Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі».
Ураховуючи викладене, з часу присудження аліментів і до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягав індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», який застосовується до спірних правовідносин за аналогією закону.
Як вбачається з наданого державним виконавцем розрахунку до вересня 2018 року розмір аліментів, що мав сплачувати боржник становила 300 грн та саме з цієї суми визначалась заборгованість. В вересні 2018 року державним виконавцем здійснено перерахунок щомісячної сум з урахуванням розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Між тим, до вересня 2018 року відповідно даних Державної служби статистики до індексації аліментів величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено до 24 грудня 2015 року у розмірі 101 %, а з 24 грудня 2015 року у розмірі 103 %, а отже, індексація розміру аліментів державним виконавцем, у спірний період мала проводилась відповідно до положень закону.
Проте, при здійснені розрахунку державним виконавцем вказані вимоги закону в повному обсязі дотримано не було, оскільки при здійснені розрахунку заборгованості державний виконавець провів індексацію лише з вересня 2018 року.
Зважаючи, що державний виконавець провів індексацію частково, на час звернення позивачки виконавче провадження було закінчено, що суттєво впливало на можливість вчинення виконавчих дій, судова колегія не вбачає підстав вважати, що його дії повністю суперечили вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та наявні підстави для визнання їх неправомірними.
Проте, з метою приведення розрахунку у відповідність до вимог чинного законодавства, та першочергового захисту інтересів дитини, на користь якої було стягнуто аліменти, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок та провести індексацію заборгованості по аліментам.
Доводи державного виконавця про неоскарження розрахунку заборгованості від 02 березня 2020 року як на підставу відмови у задоволенні скарги судова колегія не приймає до уваги, оскільки виходячи зі змісту скарги, ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок заборгованості у зв`язку з незгодою з попереднім розрахунком, тобто, вимоги скарги фактично зводяться до оскарження попереднього розрахунку. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .
Враховуючи, що при зверненні до суду ОСОБА_1 судовий збір не сплачувався, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Тетяни Борисівни задовольнити.
Зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести індексацію заборгованості по аліментам за виконавчим провадженням № 18471687 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2539/07 від 21 червня 2007 року, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 03 квітня 2007 року і до досягнення нею повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук