Справа № 145/1632/25
Провадження №3/145/10/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2026 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Патраманського І.І., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кобилецьке Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Тиврівського районного суду Вінницької області 05.11.2025 надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом установлено, що поліцейським ВП № 2 (м. Гнівань) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим старшим сержантом поліції Рекутою Н.П. складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.10.2025 серії ЕПР1 № 487331, відповідно до змісту якого: 18.10.2025о 22:10 год в с-щі Тиврів Вінницького району Вінницької області, по вулиці Тиверській, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, керував транспортним засобом "Toyota Prado 120", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння визначався в медичному закладі за допомогою приладу "Драгер" в лікаря нарколога, результат - 1,32 ‰.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 18.10.2025 у вечірній час перебував у своєму автомобілі "Тойота Прадо 120", який був припаркований по вул. Тиверській в с-щі Тиврів, біля тротуару в дозволеному місці. В автомобілі він перебував із своєю дівчиною ОСОБА_2 . Вони спілкувались. Через деякий час до його автомобіля сзаду під`їхав патрульний автомобіль поліції та увімкнув проблискові маячки синього та червоного кольорів. До автомобіля підійшла поліцейська, яка не представилася, і запитала, чому він не зупиняється, та попросила надати документи. Причину перевірки документів чи те, що він порушив ПДР не повідомила. Він відповів, що його ніхто не зупиняв і надав документи. Поліцейська запитала, чи вживав спиртні напої, та чи буде він проходити освідування, після чого запропонувала пройти освідування в медичному закладі на приладі Драгер. При цьому, на місці пройти освідування йому не пропонували. Він погодився пройти освідування в лікарні та здати кров на наявність алкоголю, на що йому відповіли, що кров здається лише при ДТП з потерпілими по кримінальним справам. В подальшому він на службовому автомобілі був доставлений до Тиврівської багатопрофільної лікарні. Медсестрою був викликаний лікар, а поліцейською в лікарні складено направлення на проведення медичного огляду. Лікар перевірив документи, медсестра поміряла тиск і заповнила журнал. Лікар запропонував подути в прилад, що він зробив. Він не погодився з таким результатом і повідомив лікаря про те, що бажає здати кров на аналіз, на що лікар не погодився. Поліцейська також категорично цьому заперечила, повідомила що кров здається по кримінальних справах, забрала медичний висновок і почала змушувати його йти до автомобіля для складення протоколу. Поліцейські підвезли його до автомобіля, склали протокол і поїхали.
У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Когутницький В.М. просив закрити адміністративну справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував тим, що поліцейськими не зафіксовано та не надано доказів руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тоді як ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Крім цього, поліцейськими порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та не запропоновано пройти огляд на місці із застосуванням спеціального технічного засобу.
В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту - адвоката Когутницького В.М. було допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що 18.10.2025 вона дійсно перебувала разом із ОСОБА_1 в його автомобілі "Toyota Prado" біля її будинку. Вони спілкувались. Приблизно через 10 хвилин їх спілкування до них під`їхало поліцейське авто та включили проблискові маячки. ОСОБА_5 вийшов з авто, через декілька хвилин він повідомив, що скоро прийде. Повернувшись через 20-30 хвилин повідомив, що йому провели освідування та відмовили в лабараторних дослідженнях. 
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він працює медичним директором, лікарем-анестезіологом в КНП "Багатопрофільна лікарня" Тиврівської селищної ради. 18.10.2025 він чергував з 16:00 год. Відповідно до Наказу по лікарні визначено список лікарів, які мають право проводити медичний огляд водіїв. Працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 . Його викликали, він перевірив направлення, посвідчення водія. Після цього було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу "Alcofor 507". ОСОБА_1 погодився, однак намагався продувати неправильно, що виявлено приладом, у зв`язку з чим проведено повторне обстеження, яке виявило 1,32 ‰. Було складено акт на висновок в 3 -х примірниках. ОСОБА_1 відмовився підписувати висновок, а після його вручення порвав його та викинув у смітник. Чому відсутній час у висновку не може пояснити. Чи просив ОСОБА_1 провести лабораторне дослідження не пам`ятає, але вони лабараторних досліджень не проводять. 
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дала показання, що вона працює поліцейською СРПП у ВП №2. Під час чергування було зупинено автомобіль, із номерним знаком на іноземній реєстрації, який не підсвічувався. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , від якого було чути запах алкоголю. Драгеру у них при собі не було, оскільки він був на перевірці. Тому водію було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Щодо не реагування на бажання водія здати кров вказала, що кров береться тільки при ДТП, а для складання протоколу достатньо показів Драгера. В автомобілі ОСОБА_1 була дівчина-пасажир. Щодо відеозапису вказала, що вона не займається записом відео на диск.
Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи дійшов висновку про таке. 
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з наказом № 1026 МВС України під час здійснення повноважень поліцейськими застосовують портативний відео реєстратор. Включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. 
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або особа, яка передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовилась. 
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд надав такий правовий висновок: «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення в просторі».
Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Слід підкреслити, що відповідальність за ст. 130 КУпАП настає лише у разі керування транспортним засобом в стані відповідного спяніння або відмови від проходження огляду на стан спяніння та за умови дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.
Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння регламентовано статтею 266 КУАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі -Інструкція)
Так, згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Частинами 3 та 4 статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, згідно наведеного порядку, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія саме за допомогою спеціальних технічних засобів і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять, водночас поліцейськими наведений порядок проведення огляду водія дотримано не було.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними і достатніми доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як установлено в судовому засіданні, долучений до матеріалів справи диск із відеофіксацією правопорушення не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки, тобто на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Сам відеозапис розпочинається о22:10 год, коли автомобіль ОСОБА_1 стоїть біля узбіччя дороги, фари автомобіля вимкнені, двигун не працює. Поліцейська запитує чому не зупинились, на що ОСОБА_1 відповідає: мене не зупиняли. Поліцейська причини зупинки не повідомляє, перевіряє документи. 22:12 год. – поліцейська пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується, однак повідомляє, що бажає здати кров в лікарні. Поліцейська заперечує і повідомляє ОСОБА_1 що кров здається тільки по кримінальних справах, пропонує пройти освідування в медичному закладі приладом Драгер. 22:20 год. – в лікарні поліцейська пише направлення на медичний огляд; 22:31 год. – після проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 не погоджується з результатом і наполягає на тому, що б здати кров. Поліцейська знову відмовляє і повідомляє, що кров здається по кримінальних справах. 22:32 год. – в присутності лікаря ОСОБА_1 наполягає на тому, що його не зупиняли, поліція під`їхала тоді, коли він стояв на парковці. 22:34 год. – ОСОБА_1 повідомляє лікаря що не п`яний і що хоче здати кров. Поліцейська пропонує ОСОБА_1 їхати з нею для складання протоколу. 22:39 год. – в службовому автомобілі поліцейська складає протокол. 
Суд вважає, що відеозапис та обстановка на місці події спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що узгоджується з показами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 . Належних доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом до матеріалів справи не долучено. 
Крім того, суд установив порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, та Інструкцією, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки водію не запропоновано пройти огляд на місці, отже такий огляд визнається судом недійсним.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючи себе таким чином статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02).
Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містять дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також вважає проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння недійсним в силу ст. 266 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності слід тлумачити на її користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт того, що він взагалі керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 7, 9, 23, 33-35, 124, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Патраманський І.  І.