копія

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Справа № 608/532/26
Номер провадження1-кп/608/319/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026211110000008 від 05 січня 2026 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою освітою, одруженого, працюючого зварювальником ПАП «Дзвін», не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , 
захисника адвоката ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 , 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з вимогами п. 1 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що закуповуються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не може перебувати у власності громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.
Разом з тим, ОСОБА_3 , у порушення вимог вказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з вибуховими речовинами, вчинив незаконне зберігання вибухових речовин за наступних обставин.
Так, 21 травня 1995 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області за № 411 ОСОБА_3 видано дозвіл на право носіння та зберігання зброї, який діяв до 24.04.2007. 
Водночас, в період дії вказаного дозволу, ОСОБА_3 придбав вибухову речовину, а саме: нітроцелюлозний бездимний порох, який зберігав до 14.01.2026.
Надалі, 14 січня 2026 року працівниками поліції, під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 08.01.2026 обшуку житла, за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено вибухову речовину, а саме: нітроцелюлозний бездимний порох, який ОСОБА_3 зберігав без передбаченого законом дозволу. 
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що мав дозвіл на зберігання зброї, яку здав. Разом з тим, порох залишив собі. При проведенні обшуку працівниками поліції було виявлено та вилучено цей порох. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати. 
Крім власного повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами. 
Згідно рапорту о/у СКП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області від 05.01.2026, працівниками СКП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області в ході проведення оперативно – розшукових заходів отримано оперативну інформацію, що гр. ОСОБА_6 по місцю свого проживання незаконно зберігає вибухові речовини. 
Згідно протоколу обшуку житла від 14 січня 2026 року, поведеного на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 08.01.2026, за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено вибухову речовину, а саме: нітроцелюлозний бездимний порох, який ОСОБА_3 зберігав без передбаченого законом дозволу. 
Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-26/909-ФХВР від 26.01.2026, частинки плоскої майже квадратної форми сіро-зеленого кольору є вибуховою речовиною метальної дії, нітроцелюлозним бездимним порохом. 
Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-26/910-ФХВР від 22.01.2026, частинки плоскої майже квадратної форми сіро-зеленого кольору є вибуховою речовиною метальної дії, нітроцелюлозним бездимним порохом. 
Згідно протоколу огляду предмету від 29 січня 2026 року, було оглянуто дві залізних банки, в яких виявлено порох загальною вагою 131 грам. 
Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права. Зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
З врахуванням таких вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 вищевказаного Кодексу є тяжким злочином та обирає щодо обвинуваченого покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі. 
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, який є не судимим, визнав вину, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та роботи, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд  приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, а тому до нього слід застосувати ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків.
Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для 
виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений. 
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. 
У межах кримінального провадження органом досудового розслідування заявлено судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні для проведення судових експертиз вибухової речовини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, витрати на проведення таких експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки. 
Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один ) рік та з покладенням відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язків : 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі: нітроцелюлозний бездимний порох, сім патронів – знищити. 
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення: судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-26/909-ФХВР від 26.01.2026 в сумі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок; судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-26/910-ФХВР від 22.01.2026 в сумі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок. 
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Згідно з оригіналом
Суддя /підпис/
Вирок набрав законної сили «____» __________________ року.
Оригінал вироку знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/532/26.
Суддя: ОСОБА_1 
Копію вироку видано «_____» _____________________року
Секретар: