Єдиний унікальний номер 142/1025/24
Номер провадження 2/142/43/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
06 квітня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Гринишиної А.А.
з участю 
секретаря судового засідання Шевчука Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін 
цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 110090,38 (Сто десять тисяч дев`яносто грн. 38 коп.) гривень, та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 (Дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
Позовні вимоги мотивовані тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено три кредитні договори: від 19.06.2021 № 2001902531501 на суму 25 000 грн, від 06.11.2022 № 1010669077 на суму 20 375,63 грн та від 22.11.2022 № 1010792717 на суму 40 583,99 грн. Кредитні кошти були надані відповідачу на умовах, визначених договорами, що підтверджується їх копіями, долученими до матеріалів справи. Позивач зазначає, що відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та є обов`язковим для сторін. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у розмірі й на умовах, визначених договором. Посилаючись на положення частини першої статті 1050 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», позивач вказує, що у разі прострочення сплати чергових платежів понад один місяць кредитодавець має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості. На адресу відповідача, зазначену нею при укладенні договорів, були направлені письмові вимоги про погашення заборгованості, однак у встановлений строк борг погашений не був. Станом на 09.09.2024 заборгованість відповідача становить: за договором від 19.06.2021 № 2001902531501 40 609,52 грн, з яких 24 069,37 грн основний борг, 16 540,15 грн проценти; за договором від 06.11.2022 № 1010669077 23 226,74 грн, з яких 19 046,48 грн основний борг, 2,62 грн проценти, 4 177,64 грн комісія; за договором від 22.11.2022 № 1010792717 46 254,12 грн, з яких 38 221,31 грн основний борг, 5,01 грн проценти, 8 027,80 грн комісія. Загальна сума заборгованості складає 110 090,38 грн. Обґрунтовуючи правомірність стягнення комісії, позивач посилається на положення Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких комісії, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, включаються до загальних витрат за споживчим кредитом, а також мають бути визначені умовами договору. Позивач зазначає, що відповідач, підписавши заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, погодилась зі сплатою відповідної комісії, а тому вимоги про її стягнення є правомірними. Також на підтвердження правової позиції позивач посилається на судову практику апеляційного суду. Щодо дотримання строків позовної давності позивач зазначає, що загальна позовна давність становить три роки. При цьому перебіг позовної давності переривається вчиненням боржником дій, які свідчать про визнання боргу. Крім того, строки позовної давності були продовжені на період дії карантину, встановленого у зв`язку з поширенням COVID-19, а також на час дії воєнного стану. Оскільки кредитний договір від 19.06.2021 укладено у межах періоду дії відповідних обмежень, а відповідач здійснювала платежі до 24.01.2023, що підтверджується матеріалами справи, позивач вважає, що строки позовної давності не пропущені. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у повному обсязі, включаючи основний борг, проценти та комісію.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2024 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 02 грудня 2024 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 
17 грудня 2024 року судом отримано відповідь від Піщанської селищної ради за № 2054 від 11 грудня 2024 року, відповідно до якої до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою не проживає більше 20 років.
Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року постановлено відкрити провадження у даній цивільній справі, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановити сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Призначено по цивільній справі судове засідання, яке було відкладено та призначено на 08 год. 00 хв. 06 квітня 2026 року.
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач АТ "Перший Український Міжнародний Банк" повноважного представника в судове засідання 06 квітня 2026 року не направив, в позовній заяві представник позивача просив про розгляд справи у його відсутність, підтримання позовних вимог, та згода на ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 в жодне судове засідання по даній цивільній справі, в тому числі 06 квітня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, що підтверджується повернутими конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання було направлено повістки про виклик до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. 
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності.
На підставі наданих суду письмових доказів встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори: від 19.06.2021 № 2001902531501 на суму 25 000 грн, від 06.11.2022 № 1010669077 на суму 20 375,63 грн та від 22.11.2022 № 1010792717 на суму 40 583,99 грн. Відповідно до умов зазначених договорів позивач надав відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі.
Факт укладення договорів та отримання кредитних коштів підтверджується копіями кредитних договорів, заявами про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування та розрахунками заборгованості, долученими до матеріалів справи.
Судом також встановлено, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09.09.2024 утворилась заборгованість: за договором від 19.06.2021 № 2001902531501 40 609,52 грн; за договором від 06.11.2022 № 1010669077 23 226,74 грн; за договором від 22.11.2022 № 1010792717 46 254,12 грн. Загальна сума заборгованості становить 110 090,38 грн, що підтверджується поданими позивачем розрахунками та виписками по рахунках.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялися письмові вимоги про погашення заборгованості, однак заборгованість у добровільному порядку погашена не була.
Також судом встановлено, що умовами кредитних договорів передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, з якими відповідач погодилась шляхом підписання відповідних документів.
Доказів повного або часткового погашення заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також доказів спливу строку позовної давності матеріали справи не містять.
Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями).
З огляду на положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину.
Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано.
Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, а доказів спростування розрахунку заборгованості суду не надав, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 1048, 1050, 1054, 1056, ст.ст. 11, 13, 76-81, 137, 141, ч.8 ст. 178, 259, 263-265, 272, 273, 279-283, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 110 090,38 (Сто десять тисяч дев`яносто грн 38 коп.) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 (Дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2026 року.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ЄДРПОУ 14282829.
Відповідач:  ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_2 .

Суддя: