Справа № 716/43/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 року місто Заставна 
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі: 
головуючого судді Вайновської О.Є., 
секретаря судового засідання Бортніка А.В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Гроссу Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 , до Головного Управління національної поліції в Чернівецькій області, інспектора відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного Управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Майстришена Дениса Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
14.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №6421087 від 27.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього застосовано штраф в сумі 510,00 грн на підставі ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.9.2.б. ПДР за те, що він, при виїзді з кільця, яке позначене дорожнім знаком 4.10., не подав світловий покажчик повороту праворуч. 
В обґрунтування позову посилався на те, що не зобов`язаний був подавати світловий покажчик повороту праворуч при з`їзді з кільця, адже напрямок руху не змінював. 
Ухвалою суду від 16.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу надано строк для подання доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 28.01.2026 прийнято до розгляду адмінпозов ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі, призначено її розгляд.
02.02.2026 до суду надійшло клопотання відповідача — ГУНП в Чернівецькій області про продовження строку подання відзиву, яке задоволено судом. 
05.02.2026 до суду надійшло клопотання відповідача — ГУНП в Чернівецькій області про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч.ч.3, 4 ст.123 КАС України. 
Клопотання обґрунтовано тим, що провадження в адміністративній справі відкрито за відсутності поважності причин для пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.
В судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Пояснив, що надані позивачем докази на підтвердження поважності причин для пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом не надсилалися стороні відповідача, а отже, мають бути залишені без розгляду. 
Розглядаючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд виходить з наступного. 
Так, предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною ч.2 ст.286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). 
За приписами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 27.12.2025, а отримана ОСОБА_1 за даними трекінгу АТ «Укрпошта» - 02.01.2026. 
Позивач звернувся до суду з адмінпозовом 14.01.2026, одночасно заявивши про поновлення пропущеного строку для звернення до адмінсуду, посилаючись на те, що фактично отримав постанову 08.01.2026. 
Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. 
Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо ж факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Ухвалою суду від 16.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу надано строк для подання доказів отримання постанови серії ЕНА №6421087 від 27.12.2025.
На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, 27.01.2026 позивач надав письмові пояснення та довідку АТ «Укрпошта», з яких вбачається, що фактично постанова суду не була вручена позивачу особисто 02.01.2026, як то зазначено у трекінгу АТ «Укрпошта», а була залишена листоношею у хвіртці за місце проживання ОСОБА_1 07.01.2026. 
Довідка АТ «Укрпошта» містить підпис уповноваженої особи та печатку оператора поштового зав`язку, а тому не викликає сумнівів щодо достовірності інформації, яка в ній викладена. 
Таким чином, строк звернення до адмінсуду з позовом для ОСОБА_1 слід відраховувати з 08.01.2026, тобто з наступного дня після доставки за місцем його проживання 07.01.2026 копії постанови про притягнення до адмінвідповідальності.
За таких обставин, звернувшись до суду з адмінпозовом 14.01.2026, ОСОБА_1 не пропустив визначений законом десятиденний строк для оскарження постанови про накладення адмінстягнення, який закінчувався 17.01.2026, у зв`язку з чим провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 було відкрито ухвалою суду від 28.01.2026. 
Отже, встановивши під час розгляду справи, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності, клопотання відповідача — ГУНП про залишення позову без розгляду не ґрунтується на положеннях закону та задоволенню не підлягає.
06.02.2026 відповідач ГУНП в Чернівецькій області надав відзив, в якому наполягаючи на правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним п.п.9.2.б ПДР та ч.2 ст.122 КУпАП, просив відмовити в позові. 
В судовому засіданні позивач позов підтримав, та просив його задовольнити. 
Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні. 
Заслухавши сторони, дослідивши заяви по суті справи та додані до них докази, суд приходить до наступного. 
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).
Завданнями провадження в справах про адміністративні 
правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне 
з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній 
відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної 
постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню 
адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, 
виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення 
законності (ст.245 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді справи про 
адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було 
вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його 
вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є 
обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи 
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про 
адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, 
трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають 
значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). 
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Встановлено, що постановою серії ЕНА №6421087 від 27.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п.9.2.б. ПДР у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за те що він 27.12.2025, о 16:00 годині рухаючись на автомобілі Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Бажанського в місті Заставна не подав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця, яке позначене знаком 4.10 «Круговий рух».
В судовому засіданні позивач заперечив, що в напрямку його руху по вулиці Бажанського в місті Заставна відсутній дорожній знак 4.10. «Круговий рух», а наявний лише знак «Надати дорогу», вимоги якого він виконав. Проте, додав, що є жителем міста Заставна, неодноразово проїжджав вказане перехрестя та обізнаний про те, що на ньому організовано круговий рух і завжди керується правилами, що регулюють його проїзд. Зокрема, він знає і розуміє, що коли він в`їжджає на коло, то він виїжджає з другорядної дороги на головну, а тому має надати перевагу руху транспорту, що рухається по колу. 
До відзиву відповідач надав відео та фотодокази, на яких зокрема зображено наявність знаку 4.10 «Круговий рух» на ділянці дороги по вулиці Бажанського в місті Заставна, що також підтверджується довідкою Заставнівської міської ради №118/01-26 від 28.01.2026 про те, що дорожній знак 4.10. «Круговий рух» розміщений перед кільцем по вулиці Бажанського в місті Заставна з 26.11.2025. 
Також до відзиву додано відеодоказ, на якому зафіксовано спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , після його зупинки, в ході якого останній, визнав що дійсно не вмикав покажчик повороту праворуч при з`їзді з кола, оскільки переконаний, що в цьому немає необхідності, адже він не змінював напрямку руху та рухався по колу прямо по вулиці Бажанського в місті Заставна. 
Відеодокази на яких було б зафіксовано рух транспортного засобу — автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 по колу по вулиці Бажанського в місті Заставна, а також під час з`їзду з кола на підтвердження факту вчинення правопорушення суду не надано.
Проте, як в ході розгляду справи про адмінправопорушення на місці зупинки, так і в ході розгляду адміністративної справи в суді ОСОБА_1 визнавав ту обставину, що з`їжджаючи з перехрестя з круговим рухом він не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку.
Фактично ОСОБА_1 заперечував необхідність такої дії, стверджуючи, що оскільки, на його думку, він рухався прямо та фактично не змінював напрямок руху, з`їжджаючи з перехрестя з круговим рухом він не був зобов`язаний подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п.1.10 ПДР маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.
Відповідно до п.9.1. ПДР попереджувальними сигналами є:
а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;
б) звукові сигнали;
в) перемикання світла фар;
г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;
ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;
д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.
Відповідно до п.9.2.б. ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до вимог п.9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Подавання сигналу покажчиками повороту відноситься до попереджувальних сигналів. Тобто такі дії попереджають інших учасників дорожнього руху про майбутні наміри здійснити відповідні дії, в той час інші учасники дорожнього руху при обранні поведінки при русі транспортного засобу враховують попереджувальні сигнали подані іншими учасниками дорожнього руху. Подання попереджувальних сигналів завчасно передбачено з цілю забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з п.10.5. ПДР поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.
Оскільки рух по колу можливий лише в одному напрямку показаному стрілками та здійснюється навколо центрального острівця по головній дорозі, яка йде по колу, будь-яке відхилення від цього кола (виїзд на прилеглу вулицю) фізично є поворотом праворуч відносно основної траєкторії руху. А тому поворот на таку дорогу завжди вимагає сигналу, оскільки водій фактично лишає головний напрямок (рух по колу).
Таким чином, виїзд з кола — це зміна напрямку руху, а тому сигнал світлового покажчика повороту праворуч є обов`язковим. 
Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наданих відповідачем доказів вбачається, що по вулиці Бажанського в місті Заставна організовано круговий рух, та смуги для руху на якій би було дозволено рух транспортних засобів поза перехрестям, вказане перехрестя не містить.
Суд констатує, що за наведених обставин позивач, рухаючись по вулиці Бажанського в місті Заставна в`їхав на дорогу з круговим рухом, рухався нею та при зміні напрямку руху (з`їзді з кола) не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2.б. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. 
Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1)залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.
Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що правопорушення він не вчиняв або, що його вина у цьому відсутня. Доводи представника відповідача щодо правомірності винесення працівником поліції оскаржуваної постанови позивачем не спростовані.
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, інспектором відділення поліції №3 (м. Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Майстришеним Д.В. правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6421087 від 27.12.2025.
Надані відповідачем докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, є належними та допустимими. 
За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Таким чином постанова серії ЕНА №6421087 від 27.12.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є законною, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Чернівецькій області, інспектора відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного Управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Майстришена Дениса Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення.
Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 33, 122, 251, 293 КУпАП, ст. 72, 77, 90, 227, 228, 241 КАС України, суд 
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду — відмовити. 
Адміністративний позов ОСОБА_1 , до Головного Управління національної поліції в Чернівецькій області, інспектора відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного Управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Майстришена Дениса Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА №6421087 від 27.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - без змін. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня проголошення. 

Суддя О.Є. Вайновська