Справа № 456/4852/25 Головуючий у 1 інстанції: Писарев О.Ю. 
Провадження № 22-ц/811/290/26 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Замойської Лідії Іванівни на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період навчання,-
в с т а н о в и в: 
10.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумум для відповідної категорії осіб щомісяця, починаючи з дня подання позову до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
30.11.2025 Військова частина НОМЕР_1 подала до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_2 на військовій службі. 
Оскаржуваною ухвалою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період навчання зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .
Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. 
В апеляційній скарзі зазначила, що звертаючись до суду з заявою про зупинення провадження у справі, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 не надала достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що не відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 756/346/20, згідно якої для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, або залучена до проведення антитерористичної операції. При цьому, висновок суду про наявність достатніх підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі є необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, оскільки забезпечує одержання коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Зупинення розгляду справи призведе до порушення інтересів дитини, яка має право на аліменти і потребує їх саме зараз. Крім того, у випадку оголошення відповідача померлим, його син буде позбавлений права на аліменти, що стане гарантованим Європейським судом з прав людини прецедентом для визнання порушення права дитини на аліменти. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд на зазначене уваги не звернув, при цьому зіслався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 754/947/22, яка стосувалася іншого предмета позову.
Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
05.03.2026 Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , в якій просила скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. 
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі, зокрема, безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумум для відповідної категорії осіб щомісяця, починаючи з дня подання позову до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
30.11.2025 Військова частина НОМЕР_1 подала до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України. 
Так, згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 №4291 від 19.02.2025 солдат ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 01.12.2024 по 07.01.2025.
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти (полоненого) ІНФОРМАЦІЯ_2 №648 від 20.01.2025, адресованого ОСОБА_3 , її син, номер обслуги механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , призваний на військову службу за мобілізацією 06.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, зник безвісти 07 січня 2025 року в районі населеного пункту Дар`їно, Суджанського району Курської області рф під час виконання бойового завдання.
Відомості про факт зникнення безвісти ОСОБА_2 на території бойових дій також відображено в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (номер витягу 20250324-3789 від 24.03.2025).
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 згідно положень ЗаконуУкраїни «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається таким, що проходить військову службу у складі Збройних Сил України, то відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.11.2025 року у справі № 754/947/22, згідно якої факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, та за відсутності його беззастережної волі щодо продовження розгляду справи є підставою для зупинення провадження у справі. З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них. З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові дійшла висновку про наявність підстав для відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, викладених, зокрема у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, згідно яких вирішення питання про зупинення провадження у справі було пов`язане з необхідність з»ясування факту перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан.
Враховуючи наведене та те, що відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України зупинення провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України є обов`язком суду, а не правом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки матеріалами справи, а саме сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти (полоненого) ІНФОРМАЦІЯ_2 №648 від 20.01.2025та довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 19.02.2025 доведено проходження ОСОБА_2 військової служби у складі Збройних Сил України, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.11.2025 року у справі № 754/947/22, є належними та достатніми доказами для застосування судом п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України та зупинення провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи,є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 03 квітня 2026 року.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
у х в а л и в: 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Замойської Лідії Іванівни залишити без задоволення.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 січня 2026 року залишити без з мін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року. 

Головуючий:   Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А. Левик

М.М. Шандра