Справа № 703/8831/25
2/703/802/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
установив:
30.12.2025 ТОВ «Споживчий Центр» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до Смілянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №02.06.2025-100001580, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 02.06.2025, заявки від 02.06.2025 та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору від 02.06.2025.
За умовами договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн терміном на 183 дні.
Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання не виконує, кредитні кошти та проценти не сплачує. Заборгованість позичальника складає 35300,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 18300,00 грн заборгованість по процентах, комісія – 2000,00 грн, неустойка – 5000,00 грн.
За вказаних обставини, позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з даним позовом.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.01.2026 відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлений строк для подання письмових заяв по суті справи.
02.04.2026 представником відповідача, адвокатом Спіциною Ю.А. із використанням системи «Електронний суд» подано письмовий відзив, за змістом якого відповідачка визнає факт укладення нею кредитного договору із ТОВ «Споживчий Центр» та отримання кредиту в розмірі 10000,00 грн. Водночас відповідач посилається на ту обставину, що вона є дружиною військовослужбовця за мобілізацією, тому користується пільгами, передбаченими ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, а саме звільнена від сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафних санкцій. Заборгованість за процентами за користування кредитом та із комісії виникла після призову 26.02.2025 чоловіка відповідачки на військову службу, вказані нарахування стягненню із боржника не підлягають та мають бути списані. Відповідачка звернулася до позикодавця із документами на підтвердження власних пільг разом із заявою про здійснення перерахунку. Викладене свідчить, що з неї може бути стягнута виключно заборгованість за кредитом в розмірі 10000,00 грн.
07.04.2026 представником позивача із використанням системи «Електронний суд» подано відповідь на відзив, згідно із якою позивач підтримує позовні вимоги, вважаючи такі обґрунтованими. Боржник має передбачений ст. 536 ЦК України обов`язок сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами, розмір таких процентів встановлюється кредитним договором. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання із повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а сплив строку кредитування чи пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Проценти нараховані позичальниці протягом строку кредитування, інших нарахувань, зокрема передбачених ст. 625 ЦК України, позичальниці не нараховано. Застосований протягом всього строку кредитування розмір процентної ставки – 1% щоденно, не суперечить нормам закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діє після 24.12.2023. Виконані кредитором розрахунки відповідачкою не спростовані, власного контррозрахунку не надано, із претензіями з приводу ненадання кредиту в користування, позичальник не зверталася. Нарахування за кредитним договором комісії пов`язане із тим, що ТОВ «Споживчий Центр» надає кредит, не відкриваючи позичальникові рахунку у власній установі, а використовуючи інтернет-еквайринг. Відповідна комісія передбачена за перерахування коштів на рахунок позичальника. Комісія також передбачена за надання позикодавцем ряду послуг, що передбачені в укладеному договорі, безоплатність надання яких чинним законодавством не передбачена. Встановлення такої не суперечить ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», її розмір включається до загальних витрат споживача за споживчим кредитом. Позивач, посилаючись на положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», вказує на правомірність нарахування неустойки за кредитними договорами, що укладені з 24.01.2024, відповідна норма є спеціальною щодо норм ЦК України, що регулюють загальні питання про звільнення від сплати неустойки.
Інших письмових заяв по суті справи сторонами до суду не подано.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 02.06.2025, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію у разі її встановлення.
Згідно п. 3.3 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 02.06.2025, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту – кредитна лінія; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
02.06.2025 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е364 підписала заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 02.06.2025.
Згідно вказаної заявки: кредитор ТОВ «Споживчий центр»; позичальник ОСОБА_1 ; відповідно до умов кредитного договору №02.06.2025-100001580 від 02.06.2025 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 10000,00 грн; строк, на який надається кредит 183 дні з дати його надання; дата повернення кредиту 01.12.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1%, за один день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку кредитування, не може бути збільшена в односторонньому порядку. Денна процентна ставка – 0,89% на день. Комісія, пов`язана із наданням кредиту – 20% від суми кредиту та дорівнює 2000,00 грн, що нараховується в день видачі кредиту. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів - №4790-72**-****-4885. Пунктом 12 сторони погодили графік платежів за кредитним договором.
Крім того, у вказаній заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №02.06.2025-100001580 від 02.06.2025 з якими попередньо уважно ознайомився.
Вказані положення відтворені також у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №02.06.2025-100001580 від 02.06.2025, що підписана ОСОБА_1 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е364.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 25.12.2025 №1-2512, 02.06.2025 о 15-09 год на картку № НОМЕР_1 на виконання умов договору №02.06.2025-100001580 від 02.06.2025, за дорученням ТОВ «Споживчий центр» перераховано 10000,00 грн.
Вказані обставини щодо укладення кредитного договору в електронній формі та отримання кредиту в користування сторонами не заперечуються.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №02.06.2025-100001580 від 02.06.2025, заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає 35300,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 18300,00 грн заборгованість по процентах, комісія 2000,00 грн, штрафні санкції – 5000,00 грн. Заборгованість розрахована за період з 02.06.2025 до 01.12.2025.
При цьому, доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вказаної заборгованості позивачу ТОВ «Споживчий центр», як в повному обсязі, так і частково, матеріали справи не містять, з розрахунку заборгованості не вбачається, що відповідач вносила платежі на виконання власних зобов`язань.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З позову та додатків вбачається, що кредитор проводив нарахування процентів за користування кредитом з 02.06.2025 до 01.12.2025, що відповідає погодженому сторонами строку кредитування та складає 183 дні, виходячи з процентної ставки 1% щоденно, що не суперечить умовам договору та вимогам законодавства про захист прав споживачів.
Разом із тим із матеріалів, наданих відповідачем, вбачається, що її чоловік, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією, що встановлено судом із копії військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 19.02.2025, копії довідки військової частини НОМЕР_3 від 13.11.2025 за формою 5, копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , що видане 29.07.2025, за змістом останнього відповідачка у зв`язку із державною реєстрацією шлюбу змінила прізвище із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
З вказаних документів вбачається, що відповідачка є членом сім`ї військовослужбовця.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Таким чином, на відповідачку поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме звільнення від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, а також штрафних санкцій, кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 травня 2021 року у справі №502/1438/18.
За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року в справі №642/548/21.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 нарахованої заборгованості за процентами за користування кредитом, штрафних санкцій саме як із особи, яка користується пільгами, що передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Доводи позивача про правомірність нарахування штрафних санкцій відповідно до Закону України «Про споживче кредитування (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-IX) судом до уваги не приймаються, оскільки стосуються інших за змістом правовідносин, а вчинення відповідних нарахувань протягом воєнного стану виключається нормами п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (постанови Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23 та від 18.10.2023 в справі №706/68/23). 
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та неустойки належить відмовити.
Щодо вимоги про стягнення комісії, то суд відкидає доводи позивача про те, що підставою встановлення комісії є перелік послуг, що надаються кредитодавцем позичальникові та пов`язані із наданням інформаційної підтримки, консультаційних послуг, можливостей вчинення платежів онлайн, відновлення доступу до особистого кабінету, оскільки зі складових кредитного договору не вбачається досягнення сторонами домовленості щодо включення таких умов. Однак враховуючи, що комісія в 20% від суми кредиту, відповідно до п. 7 заявки від 02.06.2025 та п. 7 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору від 02.06.2025 встановлюється за надання однієї конкретно визначеної послуги – видачі кредиту в користування, суд вбачає підстави для її покладення на відповідача.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією №СЦ00065273 від 26.12.2025, позивачем при поданні даної позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №02.06.2025-100001580 від 02.06.2025 у сумі 12000,00 грн, що включає суму заборгованості за кредитом – 10000,00 грн, 2000,00 грн комісії, а також 823,62 грн судового збору, а всього 12823 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн 62 коп.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 . 

Повне судове рішення складене 17.04.2026. 

Суддя        І.В. Овсієнко