Справа № 577/868/26 
Провадження № 2/577/819/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

02 квітня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.
за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість у розмірі 59696,03 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 28.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 90676, за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 22223 грн. на строк 546 днів, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за ставкою 210 % річних. Свої зобов`язання за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» виконало, зарахувавши грошові кошти на банківський рахунок відповідача. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання повернути кредит в обумовлений термін та сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісії. Свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим за ним станом на день формування позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 59696,03 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 21997,03 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 35897 грн., заборгованість за комісіями – 1802 грн.
28.01.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 28012025 та до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 . 
У добровільному порядку заборгованість за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року ОСОБА_1 не погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Факторинг Партнерс» змушене звернутися з позовом до суду.
В судове засідання представник позивача Я. Сердійчук не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що просить суд проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4 зв.).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 46). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення.
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 25.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 17.03.2026 року (а.с. 42).
Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2026 року у зв`язку з неявкою відповідача, судове засідання відкладено на 02.04.2026 року (а.с. 44).
Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що 28.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 90676 (а.с. 17-18).
Пунктом 2.1 вищевказаного договору (індивідуальна частина) передбачено, що типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 77779 грн.
Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі, окремими траншами (частинами) (п. 2.2 договору)
Згідно п.п. 2.2.2, 2.2.3. договору про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року передбачено, що перший транш в сумі 22223 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 20000,70 грн. на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у банку код , національній валюті; у розмірі 2222,30 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Другий транш в сумі, що не може перевищувати 55556 грн. надається не пізніше наступного дня після погодження кредитодавцем заяви/звернення позичальника про отримання другого траншу.
Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 210% річних. Проценти за користування другим траншем нараховуються кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550% річних (п. 2.3 договору)
Знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200 грн.
Комісія за надання першого траншу складає 2222,30 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 10% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.2 цієї індивідуальної частини.
Загальний строк кредитування за цим договором складає 1476 днів (п. 2.6. договору)
Відповідно п. 2.6.1 договору строк на який надається перший транш складає 546 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем: 1 раз на місяць. Конкретні дати вказані в графіку платежів.
Відповідно до п. 2.8.1 орієнтовна реальна річна процента ставка за першим траншем складає 778,33 % річних.
Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» виконало.
Однак взяті на себе за вказаним договором зобов`язання ОСОБА_1 не виконував належним чином, у зв`язку з чим за ним станом на 27.01.2026 року утворилася заборгованість в розмірі 59696,03 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 21997,03 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 35897 грн., заборгованість за комісіями – 1802 грн. (а.с. 10).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
28 січня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 28012025 (а.с. 11).
Згідно п. 1.1 вищевказаного договору факторингу Клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс») передає (відступає) Фактору (ТОВ «Факторинг Партнерс») за плату, а Фактор приймає належні клієнту грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками (портфель заборгованості).
Пунктами 6.2.3., 6.2.4, 6.3. договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року передбачено, що право вимоги переходить до Фактора в день здійснення фінансування (оплати) на користь Клієнта у повному обсязі у сумі, вказаній у п. 7.1. договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості, Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру боржників відповідно до п. 8.4.2. договору.
Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржника.
З моменту переходу до Фактора прав вимоги, відповідно до п. 6.2.3. цього договору, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, які входять до предмета заборгованості.
Відповідно до п. 7.1. договору факторингу за придбання (відступлення) права вимоги Фактор протягом 3 (трьох) робочих днів від дати підписання цього договору сплачує Клієнту плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 2047654,81 грн.
Грошові кошти в сумі 2047654,81 грн. були сплачені ТОВ «Факторинг Партнерс» на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» 28.01.2025 року (а.с. 12).
Акти приймання-передачі Реєстру Боржників від 28.01.2025 року до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року були підписані ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» 28.01.2025 року (а.с. 13, 14).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 року, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 (а.с. 15-16)
Відповідно до положень ст. 1083 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Слід зазначити, що повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні жодним чином не змінює умов раніше укладених договорів позики (кредитних договорів), а носить лише інформативний характер.
Крім того, законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.
Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
ОСОБА_1 не здійснював погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року ні ТОВ «Фінансова компанія Кредіплюс», ні ТОВ «Факторинг Партнерс».
За таких обставин з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 90676 від 28.11.2021 року в сумі 59696,03 грн.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (а.с. 5).
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.
За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
ТОВ «Факторинг Партнерс» прохає стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.
На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» суду надані: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року (а.с. 20-22); заявка про надання юридичної допомоги № 2047 (а.с. 25 зв.), витяг з акту про надання юридичної допомоги (а.с. 26); прайс-лист «Лігал Ассістанс» (а.с. 24-25).
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову.
При цьому суд також враховує, що справа розглядалася у порядку спрощеного провадження, а адвокат не приймав участі в судових засіданнях.
Таким чином, суд приходить висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Саме така сума, на думку суду, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Керуючись:ст.ст. 509,512, 514, 516, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054, 1077, 1078, 1083 ЦК України, ст. ст. 12, 77-81, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 353, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 90676 від 28.11.2021 року у загальному розмірі 59696,03 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 2000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 64358,43 грн. (шістдесят чотири тисячі триста п`ятдесят вісім грн. 43 коп.). 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування сторін: 
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (юридична адреса: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, оф.521, ЄДРПОУ 42640371).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ). 

Суддя Галян С.  В.