Справа № 761/9051/26
Провадження № 3/761/2602/2026
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Ковтуненко В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління запобігання адміністративній корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, одруженої, яка працює на посаді головного спеціаліста відділу юридичного супроводження діяльності ДМС Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.172-6 КУпАП
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу юридичного супроводження діяльності ДМС Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України, маючи 9-ий ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби та будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення п.7 ч.1 ст.46 Закону при заповненні і поданні нею 26.03.2025 до Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, зазначила завідомо недостовірні відомості на суму 610348,91 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУПАП.
Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, під час подання щорічної декларації нею не було зазначено заробітну плату чоловіка - ОСОБА_2 , в зв`язку з тим, що їй не були відома інформація про його доходи, оскільки вони тривалий час мають окремі бюджети. На її думку, зазначене підтверджує відсутність умислу на приховування інформації, якою вона не володіла, а відповідно складу адміністративного правопорушення. Підкреслила, що її чоловік ОСОБА_2 є самостійним суб`єктом декларування та подав власну декларацію раніше за неї, у якій відображено його доходи у повному обсязі, тому інформація про доходи її чоловіка не була прихована від держави. Акцентувала увагу на тому, що діяла без наміру приховати будь-які відомості, а незазначення доходу чоловіка у декларації було зумовлене відсутністю фізичного доступу до вказаної інформації. Відповідно до листа НАЗК від 27 січня 2026 року №405-01/4886-26 «Про направлення Довідки про результати повної перевірки декларації» надано їй можливість подати виправлену декларацію з достовірними відомостями. Після отримання роз`яснень вона добровільно подала виправлену декларацію 11 лютого 2026 року, у якій усі недостовірні відомості були усунені.
Прокурор Шкурпело Р.В. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 є наявні ознаки адміністративного корупційного правопорушення та просив притягнути її до відповідальності в межах санкції ч.4 ст.172-6 КУпАП. Звернув увагу суду, що бланк декларації містить відповідні варіанти повідомлення декларантом про відсутність певних відомостей, але ОСОБА_1 цим не скористалася.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.9 ст.1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п.15 ст.1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п.1, п.п. "а", "в"-"т" п.2, п.4 ч.1 ст.3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно із ч.1 ст.45 Закону особи, зазначені у п. 1, п.п. "а", "в"-"" п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
12.10.2023 року набрав чинності Закон України №3384-IХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст.46 Закону у декларації, крім інших, зазначаються відомості про:
- п. 3, цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:
а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;
б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;
в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
- п. 7, отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи.
Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. Не підлягають декларуванню доходи у вигляді коштів, одержаних як відшкодування або покриття витрат на службове відрядження відповідно до п.3 ч.2 ст.23 цього Закону.
Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 року за №?449/21, після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
Крім того, згідно із ч.4 ст.45 Закону упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію.
Відповідно до Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка затверджена наказом Національного агентства від 23.07.2021 року №449/21, на початку заповнення декларації суб`єкт декларування ознайомлюється з Правилами заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після ознайомлення проставляється відповідна відмітка.
Після заповнення всіх розділів декларації суб`єкт декларування ознайомлюється із внесеними до неї відомостями та проставляє відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подає декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.
Згідно з ч.4 ст.45 Закону упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію. 
Відповідно до абз. 3 ч.4 ст.45 Закону у разі самостійного виявлення суб`єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абз. 1 цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб`єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом із поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб`єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті Національним агентством під час повної перевірки цієї декларації.
Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №136 від 03 березня 2026 року, іншими матеріалами адміністративної справи.
Відповідно до наказу Державної міграційної служби України від 09.01.2024 №7-к, ОСОБА_1 з 10 січня 2024 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу юридичного супроводження діяльності ДМС Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України. 
10 січня 2024 року ОСОБА_1 склала Присягу державного службовця.
Відповідно до відомостей про призначення на посади державної служби, що є додатком 1 до Особової картки державного службовця, ОСОБА_1 наказом Державної міграційної служби України від 13.02.2024 №45-к присвоєно 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.
Таким чином, головний спеціаліст відділу юридичного супроводження діяльності ДМС Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України ОСОБА_1 відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону як на державного службовця та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.
Відповідно до Обґрунтованого висновку від 23.01.2026 щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного уповноваженою особою НАЗК стосовно ОСОБА_1 за результатами проведеної повної перевірки декларації встановлено, що остання зазначила недостовірні відомості, а саме у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації: 
1. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про дохід від Національної академії внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08751177), отриманий у звітному періоді членом сім`ї (чоловіком) - ОСОБА_2 у розмірі 517 752,29 грн, відомості про який наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - ДРФО).
2. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про дохід від Національної академії внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08751177), отриманий членом сім`ї (чоловіком) ОСОБА_2 у звітному періоді у розмірі 73 012,22 грн, відомості про який наявні у ДРФО.
3. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про дохід від Національної академії внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08751177), отриманий членом сім`ї (чоловіком) ОСОБА_2 у звітному періоді у розмірі 19 584,40 грн, відомості про який наявні у ДРФО.
За цими фактами ОСОБА_1 пояснила, що їй не було відомо про ці доходи члена сім`ї (чоловіка), оскільки в неї були відсутні документи.
Суд вважає, що заперечення ОСОБА_1 не спростовують наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, оскільки вона перебуваючи у шлюбі та будучи обізнаної, що її чоловік ОСОБА_2 є суб`єктом декларування, не вжила вичерпних заходів для повідомлення НАЗК про відсутність у неї інформації, що мало бути підтверджено.
Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу юридичного супроводження діяльності ДМС Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби України, являючись суб`єктом на якого поширюються дія Закону, під час заповнення нею, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави місцевого самоврядування за 2024 рік, вказала недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 610348,91 грн., що перевищує 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим порушила вимоги п.7 ч.1 ст.46 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-6 КУпАП, тобто подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, з`явилася в судове засідання, вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялася. Оцінюючи в сукупності дії ОСОБА_1 наслідки та ставлення останньої до вказаних дій, конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних, що характеризують особу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст.172-6 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят) гривень 60 копійок.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.
Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя В.О. Ковтуненко