Справа № 562/3661/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
"17" лютого 2026 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,
секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У поданій в системі «Електронний суд» заяві представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №1479329 від 02 травня 2024 року в розмірі 64170 грн. та судові витрати в справі, обґрунтовуючи невиконанням відповідачем договірних зобов`язань.
У відзиві на позов відповідач позовні вимоги визнала частково, не погодившись зі стягненням 6900 грн. штрафу за порушення грошового зобов`язання в період дії воєнного стану штрафу та з розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, надавши свій контр-розрахунок за офіційною обліковою ставкою НБУ, оскільки вважає пункти кредитного договору щодо встановленої процентної ставки в розмірі 1,5% нікчемними, так як позивач не привів умови договору у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування». А заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. вважає не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
Позивач відповідь на відзив відповідача не подавав та згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.
З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Установлено, що 02 травня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1479329 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей, за яким остання отримала кредит у розмірі 13800 грн. строком на 350 днів зі сплатою стандартної процентної ставки 1,5% в день за користування кредитом.
Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становить 86250 грн.
Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит в межах обумовлених сум шляхом перерахування кредиту на платіжну катку позичальника НОМЕР_1 , що підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по картковому рахунку про успішне перерахування коштів в сумі 13800 грн. на належну відповідачу банківську картку.
28 листопада 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №28112024, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором №1479329 від 02 травня 2024 року відступлено позивачу, що свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах і про такі обставини відповідач була повідомлена листом від 14 жовтня 2025 року з вимогою усунути порушення умов кредитного договору та добровільно виконати зобов`язання за цим договором, сплативши заборгованість в сумі 64170 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору та досудову вимогу позивача не виконала.
Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.
Відповідно до положень ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно положень частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За правилами ст.ст.626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) та в цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.1 ст.215 ЦК України).
Також, частиною 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набув чинності 24 грудня 2023 року,  установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, визначена кредитним договором процентна ставка в розмірі 1,5% на час його укладення 02 травня 2024 року відповідала вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а тому суд не може погодитися з доводами відповідача про нікчемність умов кредитного договору в цій частині та наведеним відповідачем контр-розрахунком розміру нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 1035 грн., виходячи з офіційної облікової ставки Національного банку України.
З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за договором №1479329 від 02 травня 2024 року становить 64170 грн. та складається із заборгованості за кредитом в сумі 13800 грн., нарахованих в межах строку кредитування відсотків 43470 грн. та штрафу в сумі 6900 грн.
Разом з тим, відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України вбачається, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та наданий час не припинений.
А тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є безпідставними.
У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 57270 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник надав копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, акт №1154 наданих послуг та детальний опис виконаних робіт, загальний розмір яких складає 8000 грн.
Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат, та вважає співмірним в розмірі 3000 грн.
При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог (89,25%) в сумі 4839 грн. 49 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 – 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №1479329 від 02 травня 2024 року в розмірі 57270 (п`ятдесят сім тисяч двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 4839 (чотири тисячі вісімсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп.
У решті вимог позивачу відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: