ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 квітня 2026 року справа №200/8948/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Гайдара А.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/8948/24 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему “Електронний суд”, надійшла позовна заява представника Біленка Євгена Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – Відповідач -1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – Відповідач – 2), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не включення періоду з 06.03.2022 по 19.05.2022 до періодів участі ОСОБА_1 у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 уточнену довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду 06.03.2022 по 19.05.2022;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 надати ОСОБА_1 довідку про обставини (поранення, контузії, каліцтва) відповідно додатку № 5 до наказу Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 “Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України”, де вказати, що поранення отримане 05.03.2022 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не нарахування та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період 24.02.2022 по 19.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати (видати наказ про виплату), а ІНФОРМАЦІЯ_4 виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн./міс. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 19.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 №168.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не включення періоду з 06.03.2022 по 19.05.2022 до довідки про участь ОСОБА_1 у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 уточнену довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду з 06.03.2022 по 19.05.2022.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не надання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 довідку про обставини (поранення, контузії, каліцтва) відповідно додатку № 5 до наказу Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 “Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України”, вказавши, що поранення отримане 05.03.2022 за обставин безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях, під час захисту Батьківщини.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 19.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 19.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач 1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд скасувати судове рішення та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що надання довідки про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, під час перебування позивача в районах у період здійснення зазначених заходів, то таку надати не є можливим з причин відсутності підстав залучення позивача до безпосередньої участі у таких діях та заходах. 
Крім того, підставою для виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) додаток 5 до наказу МОУ № 402. Для надання довідки має бути проведено службове розслідування військовою частиною у підпорядкуванні якої перебував позивач – 3057. На теперішній час ВЧ НОМЕР_1 не підтверджено факт участі позивача у бойових діях; до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_6 бойові накази або бойові розпорядження не надходили.
Керівництво відповідача-2 зверталось до ВЧ НОМЕР_1 з проханням провести службове розслідування відносно заявника та надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), оскільки необхідні для зазначення у довідці обставини щодо умов за яких військовослужбовець отримав поранення відомі лише ВЧ НОМЕР_1 , до якої у розпорядження був направлений позивач.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа зареєстрована через підсистему «Електронний суд». 
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд». 
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 громадянин України, зареєстрований: АДРЕСА_1 . Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 від 30.04.2021 є учасником бойових дій.
Відомості військового квитка серія НОМЕР_3 свідчать, що ОСОБА_1 з 1 вересня 2021 року по 19 червня 2024 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 від 10.03.2023 № 09/533 старший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 01.09.2021 по 04.10.2021, з 14.10.2021 по 05.03.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.
Перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань на посаді командира відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_10 ” Сухопутних військ Збройних Сил України. 
У якості підстав визначено, накази Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині), серед інших, у п. 15 даної довідки вказано наказ Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 09.03.2022 № 45/дск. 
У повідомленні ДП “Український національний центр розбудови миру” Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 06.02.2024 №09-07/1259 зазначено, що в ході збройної агресії Російської Федерації проти України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , старший сержант ІНФОРМАЦІЯ_8 перебував у полоні та був звільнений 31.01.2024. 
Звільнення відбулось відповідно до Порядку здійснення передачі військовополонених ворогів державі-агресору та звільнення оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 № 441, в результаті реалізації рішення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, утвореного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2022 № 257. 
5 березня 2024 року старшому сержанту ОСОБА_1 . Службою Безпеки України видано довідку № 33/7-Б-561д, якою посвідчено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у період з 19.05.2022 по 31.01.2024 в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.
Згідно із витягом із наказу ІНФОРМАЦІЯ_8 від 04.04.2024 року №61 затверджено результати службового розслідування. Розслідуванням встановлено, що позивач з 24.02.2024 року з особистою автоматичною зброєю та набоями був залучений до оборонних заходів міста Маріуполя та направлений до в/ч НОМЕР_1 . Під час бойових дій отримав осколкові поранення та направлений польовий шпиталь, розташований на території ПРАТ “Азовсталь”. Внаслідок обстрілу також була пошкоджена зброя. Після трьох діб лікування за власним бажанням повернувся у стрій та продовжував виконувати бойові завдання, зі зброєю, яка надана військовослужбовцями полку “ ОСОБА_2 ”. За наказом Головнокомандуючого позивач здався у полон 19.05.2022 року. Фактів дезертирства або самовільного залишення військової частини не встановлено. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо не включення періоду з 06.03.2022 по 19.05.2022 до довідки про участь позивача у заходах національної безпеки та оборони, та з відбиття збройної агресії Російської Федерації.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX в Україні введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі – Закон № 3551, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)
Стаття 6 
Учасниками бойових дій визнаються:
19) військовослужбовці Збройних Сил України, …, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (застосовується у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)
Пункт 2. Статус учасника бойових дій надається:
військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, … , у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Пункт 4. Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:
для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;
для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.
Пункт 6. Для надання статусу учасника бойових дій:
Особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 4 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо відсутності документів, які б підтверджували залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях; а також, що відповідний обов`язок покладено на ВЧ НОМЕР_1 , у розпорядженні якої перебував позивач з 24.02.2022, з огляду на наступне.
Порядком № 413 визначено, що обов`язок зі складення довідки, зокрема, за формою згідно додатку 4 до цього порядку покладається на командирів (начальників) військових частин, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), у складі яких проходили службу особи.
Наявний у матеріалах справи наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 25.02.2022 № 43 (по стройовій частині), свідчить, що з метою створення групи посилення для виконання завдань плану оборони міста Маріуполя позивача у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_8 було направлено в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Наказом Міністра оборони України від 26.05.2014 № 333 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони № 280 від 15.09.2022, чинний на момент спірних правовідносин) затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу Збройних Сил України (далі – Інструкція № 333).
Пункт 2.8 розділ 2 Інструкції № 333. До списків особового складу військової частини наказами не зараховуються особи, прикомандировані з інших військових частин.
Пункт 2.10 розділ 2 Інструкції № 333. Не виключаються зі списків особового складу військової частини, а обліковуються як тимчасово відсутні особи: які тимчасово вибули з військової частини з різних причин (у відрядження, відпустку, на збори, тимчасово відряджені до інших військових частин);
Звідси суд вважає, що направлення позивача в оперативне розпорядження до ВЧ НОМЕР_1 не змінює того, що позивач перебував у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_8 та відповідно на начальника відповідача-2, як на командира позивача, покладається обов`язок зі складення спірної довідки.
Крім того, зі змісту довідки від 26.03.2024 № 09/203 вбачається, що вона видана, саме ІНФОРМАЦІЯ_12 , серед іншого за період з 24.02.2022 по 20.03.2022. Тобто охоплює період, коли позивача вже було направлено у оперативне підпорядкування до ВЧ НОМЕР_1 .
Загальновідомим фактом, що не потребує доведення, є факт того, що протягом періоду лютий -травень 2022 року м. Маріуполь був територією ведення активних бойових дій.
Водночас, як вбачається з листа ВЧ НОМЕР_1 від 10.03.2023 № 40/57/12-2019 військовослужбовці, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_8 залучались згідно “ ІНФОРМАЦІЯ_13 ”, затвердженого наказом КОС від 18.02.2022 мали виконувати бойові завдання у визначених секторах оборони м. Маріуполя. При цьому за наявною у ВЧ НОМЕР_1 інформацією наказів та розпоряджень від КОС, Командуючого ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_10 ” на вихід із міста будь-яких підрозділів не надходило.
Окрім викладеного, матеріали службового розслідування, складені у квітні 2024 року, також свідчить про залучення позивача до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях у спірний період. 
Ураховуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що у матеріалах справи наявні належні, достовірні, допустимі докази, які у своїй сукупності є достатніми для установлення факту участі позивача у діях та заходах, які необхідні для оформлення відносно нього довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення за період з 06.03.2022 по 19.05.2022.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо не надання довідки про обставини поранення із зазначенням, що поранення було отримано 05.03.2022 під час участі в обороні м. Маріуполя при захисті Батьківщини.
Позивач покликається, що відповідачами протиправно не складено довідки про обставини поранення або довідки про участь позивача у заходах забезпечення національної оборони та безпеки, відсічі та стримуванні збройної агресії РФ. Відсутність такої довідки унеможливлює зазначення у довідці ВЛК, що отримане ним поранення пов`язано із “захистом Батьківщини”. Натомість наразі у довідці ВЛК ВЧ НОМЕР_4 від 17.04.2024 №3643 зазначено, що поранення, які отримав позивач не пов`язано “з проходженням військової служби”. 
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що на час звернення позивача до суду ВЧ НОМЕР_1 не підтверджено факт участі ОСОБА_1 у бойових діях і де ним отримано поранення і чи пов`язано воно із захистом Батьківщини; а також, що позивачем не надано необхідні медичні документи, що унеможливило позитивно вирішити питання щодо надання відповідної довідки, з огляду на наступне. 
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, затверджено Положення “Про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України” (далі – Положення № 402, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин – 16.04.2021).
Розділ 6. Медичний огляд військовослужбовців
Пункт 6.1. Направлення на медичний огляд проводиться:
б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Розділ 21. Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
Пункт 21.1. У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Пункт 21.2. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Пункт 21.5. Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у… , а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Пункт 21.7. Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Додатком 5 до Положення №402 визначено форму довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зі змісту якої слідує, що саме на підставі наказу командира (начальника) військової частини та за його підписом видається така довідка.
Закон України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 548-ХІV (застосовується у редакції Закону № 3080-IX від 02.05.2023)
Стаття 260. На стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).
У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.
У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.
Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232)
Стаття 24. 
4. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідачам було відомо про наявність у позивача поранень, оскільки про дані обставини позивачем заявлялось при проведенні службового розслідування за фактом потрапляння позивача в полон.
Згідно із виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №853 у позивача: віддалені наслідки вибухового поранення (05.03.2022) множинних осколкових сліпих поранень правової верхньої кінцівки у вигляді наявності металевих осколків м`яких тканин правого ліктьового суглоба та правої кістки. 
Ураховуючи тривалий період перебування позивача у полоні та обставини отримання позивачем поранення, проаналізувавши наведені вище норми законодавства України, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що обов`язок складення відповідної довідки має покладатись на ІНФОРМАЦІЯ_12 , як на військову частину, в якій позивач проходив службу.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 24.02.2022 по 19.05.2022 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. 
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України за № 168 прийнято постанову “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі – Постанова № 168)
У первинній редакції вказаною постановою передбачалось: “ 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, … виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
5. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.”
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400, яка застосовується з 24.02.2022 пункт 1 постанови № 168 доповнено абзацами такого змісту: “Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що відсутність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) додаток 5 до Положення № 402 та нормативні приписи окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, унеможливлює отримання позивачем збільшеної грошової винагороди за Постановою № 168, з огляду на наступне.
Протягом спірного періоду з 24.02.2022 – 17.05.2022 пункт 1 Постанови 168 у якості підстави для виплати збільшеної додаткової винагороди передбачав, що військовослужбовець повинен брати безпосередню участь у бойових діях або забезпечувати здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Наявні у справі письмові докази свідчать, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів – м. Маріуполь.
У якості формальної підстави для виплати цією ж Постановою визначено наказ командира.
Інших вимог у спірний період у Постанові № 168 не встановлено.
Щодо відсутності у позивача довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), то норми п. 1 Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн., включають осіб, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Суд звертає увагу, що з 24.02.2022 по 19.05.2022 позивач перебував у м. Маріуполі, де брав безпосередню участь у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини та не перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних).
При цьому, перелічені вище письмові докази свідчать, що під час участі у бойових діях у м. Маріуполь, а саме 05.03.2023 позивач отримав поранення, перебував у бункері “Залізяка”, у подальшому евакуйований на територію ПрАТ МК “Азовсталь” в тимчасовий госпіталь. 
Тобто, суд вважає, що позивач не перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а перебував безпосередньо в районі ведення бойових дій.
Тому за період з 24.02.2022 по 19.05.2022 виплата позивачу збільшеної грошової допомоги має здійснюватися, як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи в районі ведення бойових дій.
Факт безпосередньої участі позивача у бойових діях у м. Маріуполь суд вважає доведеним, отже виплата такої винагороди має здійснюватися на підставі наказів командирів (начальників).
Суд звернув увагу, що формальною підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди за Постановою № 168 є наказ безпосереднього командира (начальника).
Однак саме ІНФОРМАЦІЯ_14 є відповідальним за правильність та повноту нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення і саме ІНФОРМАЦІЯ_14 мав вжити достатніх заходів щодо встановлення наявності підстав для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди за Постановою № 168. 
Матеріали справи не містять достатніх доказів звернення відповідача-1 до ВЧ НОМЕР_1 для з`ясування вказаного питання, отже саме ІНФОРМАЦІЯ_14 допущено протиправну бездіяльність (як військової частини на грошовому забезпеченні якої перебував позивач) у питанні виплати позивачу належного грошового забезпечення.
Суд вважає, що позивач виконав свій військовий обов`язок із захисту Батьківщини, натомість відповідач-1 не виконав обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу належним чином грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 19.05.2022.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог. 
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 
У справі, що розглядається, суд дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/8948/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/8948/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
Е.Г. Казначеєв
І.В. Сіваченко