ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 199/13947/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05 січня 2026 року у справі №199/13947/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Носенка Ігоря Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13 жовтня 2025 року звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 , в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5904472 винесену 10.10.2025 інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП а Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Носенко Ігорем Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за ч.1 ст. 122 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.
Рішенням Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05 січня 2026 року позов задоволено.
Постанову інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП а Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Носенко Ігоря Вікторовича серії ЕНА №5904472 від 10.10.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, – скасовано та закрито провадження по справі.
Рішення суду мотивовано тим, що рішенням виконкому Дніпровської міської ради встановлено що з 1 квітня 2025 року до 1 листопада 2025 року на деяких ділянках дороги в м. Дніпрі підвищено дозволену швидкість руху до 70 км/год, при цьому відповідачем не доведено правомірність винесення спірної постанови, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним постанови щодо позивача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що здійснення фіксації швидкості руху поліцейськими Управління, здійснювалося на ділянці дороги поза межами дозволу на збільшення швидкості.
Позивач подав відзив на скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 10.10.2025 відповідач склав постанову серії ЕНА №5904472 щодо позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП згідно з якою, 10.10.2025 о 10:19 в м. Дніпро вул. Сонячна Набережна (Малиновського), 148 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SKODA д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух зі швидкістю 85 км/год, перевищивши обмеження руху в населених пунктах на 35 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 8).
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
В силу вимог статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із положеннями частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
В свою чергу, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано до суду, зокрема, фото фіксації швидкості руху транспортного засобу SKODA д.н.з. НОМЕР_1 на локації Дніпро, Сонячна Набережна, 148.
Як вбачається з наданої відповідачем фото фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, автомобіль «SKODA» номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 85 кілометрів на годину, в локації «Дніпро, Сонячна Набережна, 148». 
В свою чергу, відповідно до інструкції по експлуатації «Laser Technology, Inc. Руководство по TruCam» лазерний вимірювач TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізнює режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-400 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Отже, у спірних відносинах фіксація правопорушення здійснена на дозволеній інструкцією з експлуатації відстані при достатньому освітленні.
Із наданого фотознімку можливо ідентифікувати марку, державний номерний знак транспортного засобу, швидкість руху якого зафіксованого інспектором за допомогою TruCam.
В свою чергу, із наведених у приладі TruCam даних вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач, здійснював рух в Дніпро, Сонячна Набережна із швидкістю руху (Speed) 85 км/год. при встановленій допустимій швидкості (Speed Limit) 74 км/год.
Тобто, із зафіксованих лазерним вимірювачем TruCam показників підтверджується перевищення транспортним засобом, який керував позивач, швидкості руху на 11 км/год. 
Водночас, зазначене перевищення швидкості на 11 км/год. не є підставою для застосування до позивача адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки така відповідальність передбачається за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
При цьому, документально підтверджених доказів встановленої меншого порогу обмеження швидкості руху на ділянці руху, на якій здійснювалась фіксація швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивача, аніж зазначений у показах лазерного вимірювача TruCam, відповідачем на підтвердження обґрунтованості винесеної постанови не було надано.
За таких обставин, порушення позивачем ч.1 ст. 122 КУпАП не знайшло свого підтвердження, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова серії ЕНА №5904472 підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закриттю.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05 січня 2026 року у справі №199/13947/25 залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05 січня 2026 року у справі №199/13947/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя В.А. Шальєва