Дата документу 06.03.2026	Справа № 554/2510/26	
 	Провадження № 1-кп/554/740/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження № 12026170000000064 від 13.02.2026за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Костянтинівка Сахновщинського району Харківської області, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні дитину 2013 року народження, з вищою освітою, працюючої лікарем-офтальмологом КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 354 КК України, та Угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2026 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15 листопада 2024 року № 1338 (далі – Постанова № 1338) затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи та критерії встановлення інвалідності.
Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи встановлено, що направлення особи на оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікуючим лікарем з надання первинної медичної допомоги, лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим Постановою № 1338. Електронне направлення формується та надсилається до закладу охорони здоров`я, в якому проводиться оцінювання, з урахуванням його завантаженості, а також побажань особи, щодо якої формується направлення, з приводу територіальної доступності в електронній формі за допомогою засобів електронної системи.
ОСОБА_6 має статус особи з інвалідністю III групи з дитинства по зору. Належність до вказаної категорії підтверджується посвідченням серії ДДА № 045673, виданим УСЗН Шевченківського району м. Полтави від 01.02.2022. У зв`язку із завершенням терміну дії інвалідності у серпні 2025 року та відсутністю покращення стану здоров`я, у ОСОБА_6 виникла необхідність проходження процедури переогляду для продовження відповідного статусу.
18 серпня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до медичного працівника КП «ПОКЛ 
ім. М.В. Скліфосовського ПОР» особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою отримання роз`яснень щодо процедури проходження переогляду для продовження статусу особи із інвалідністю. 
У останньої виник умисел щодо скоєння кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншими особами, у тому числі працівником КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», яка не є службовою особою, та одержання неправомірної вигоди для цього працівника, тому особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, повідомила, що обов`язковою умовою продовження інвалідності є проходження дообстеження в офтальмологічному відділенні вищевказаної лікарні, що потребує направлення від сімейного лікаря та стаціонарного перебування. Також особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наголосила, що за позитивне вирішення цих питань, внаслідок чого ОСОБА_6 буде продовжено статус особи із інвалідністю, необхідно сплатити грошові кошти у розмірі близько 60 000 (шістдесят тисяч) гривень. Водночас вона попередила, що у разі відмови від сплати вказаної суми ОСОБА_6 буде відмовлено у продовженні статусу особи з інвалідністю з формальних причин, вимагаючи таким чином неправомірну вигоду.
З метою подальшої реалізації вказаного умислу, особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, повідомила про необхідність продовження статусу особи з інвалідністю ОСОБА_6 та можливість одержання неправомірної вигоди свою знайому, лікаря-ендокринолога КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження. Остання залучила до вирішення питання щодо проходження ОСОБА_6 медичного дообстеження, складання і видачі відповідної медичної документації за неправомірну вигоду лікаря-офтальмолога обласної консультативної поліклініки КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» ОСОБА_4 , яка при складанні і видачі цих документів не виконувала організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.
На виконання вказаних домовленостей про одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за складання і видачу медичної документації особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 06 жовтня 2025 року о 10 годині 40 хвилин через месенджер «Viber» надала розпорядження ОСОБА_6 з`явитися 08 жовтня 2025 року до кабінету № 216 обласної консультативної поліклініки КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», що за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 23, до лікаря-офтальмолога ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_6 мав використовувати під час візиту заздалегідь обумовлену фразу «за мене телефонували», як ідентифікатор попередньої домовленості. 
08 жовтня 2025 року об 11 годині 22 хвилини ОСОБА_6 прибув на прийом до ОСОБА_7 . Дотримуючись інструкцій особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, він назвав своє прізвище та озвучив фразу «за мене телефонували». Після цього лікар ОСОБА_4 провела офтальмологічний огляд, внесла відповідні записи до медичної карти та, не будучи службовою особою підприємства, склала і видала ОСОБА_6 консультативний висновок № 91197 від 08.10.2025. По завершенню прийому ОСОБА_4 зазначила, що подальша передача інформації щодо необхідних додаткових документів відбуватиметься через її пряму комунікацію з особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження. 
14 жовтня 2025року близько 12 години 45 хвилин під час телефонної розмови у месенджері «Viber» особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, надала ОСОБА_6 детальний перелік та вимоги до формату документів, необхідних для подальшого отримання медичної документації для продовження статусу особи з інвалідністю. Безпосередньо після завершення телефонної розмови особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи як пособник, відповідно до злочинного плану щодо скоєння кримінального правопорушення за попередньою змовою з особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_4 , яка не є службовою особою, з метою одержання неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах того, хто надає таку вигоду, надіслала ОСОБА_6 у месенджері «Viber» текстове повідомлення наступного змісту: «20 тисяч за документи», вимагаючи таким чином неправомірну вигоду у вказаному розмірі.
15 жовтня 2025 року близько 09 години 20 хвилин особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи як пособник, відповідно до злочинного плану щодо скоєння кримінального правопорушення за попередньою змовою з особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_4 , яка не є службовою особою, перебуваючи в приміщенні магазину «Маркетопт», за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Пругла, 14/2, одержала від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди, що вимагалась, в розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) гривень за оформлення та видачу медичної документації, необхідної для продовження статусу особи з інвалідністю. Отримані кошти в розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) гривень, особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, у невстановлені досудовим розслідування час та місці передала особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з якою перебувала у попередній змові. 
09 грудня 2025 року особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, як пособник, продовжуючи вимагати неправомірну вигоду, надіслала ОСОБА_6 у месенджері «Viber» текстове повідомлення наступного змісту: «По 800 рік, не наших», а за декілька хвилин додала: «Ви подумаєте і скажете розмір - 1, 2 чи 3».
За попередньою вказівкою особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 18 грудня 2025 року о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_6 прибув на прийом до лікаря-офтальмолога ОСОБА_4 у кабінет № 216 обласної консультативної поліклініки КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», що за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 23. У ході повторного медичного обстеження лікар ОСОБА_4 наголосила на необхідності проведення спеціалізованої діагностики – лазерного обстеження очей. Дотримуючись рекомендацій лікаря, ОСОБА_6 пройшов зазначене обстеження у повному обсязі. За результатами проведеного огляду та діагностичних заходів лікар-офтальмолог обласної консультативної поліклініки КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» ОСОБА_4 , не будучи службовою особою вказаного підприємства, склала і видала ОСОБА_6 консультативний висновок спеціаліста № 103693 від 18.12.2025, який було долучено до документів для продовження статусу особи з інвалідністю.
В подальшому наприкінці грудня 2025 року, після підтвердження діагностичних та лікувальних медичних документів ОСОБА_6 , які в своїй сукупності мають ознаки, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, лікар-офтальмолог обласної консультативної поліклініки КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» ОСОБА_4 , не будучи службовою особою вказаного підприємства, виготовила в електронній системі електронне направлення та надіслала з супровідними документами до закладу охорони здоров`я – КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», в якому буде проводиться оцінювання повсякденного функціонування особи. 
Спрямоване ОСОБА_4 електронне направлення ОСОБА_6 з супровідними документами розглянуто та проведено їх перевірку адміністратором КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», на базі якого функціонують експертні команди, на предмет повноти наданої інформації, після чого прийнято рішення про призначення розгляду справи ОСОБА_6 з оцінювання повсякденного функціонування особи, у КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» на 05.01.2026 за адресою: м. Полтава, вул. Миколи Дмитрієва, 7, про що ОСОБА_6 24.12.2025 отримав офіційне повідомлення. 
24 грудня 2025 року о 12.00 годині під час розмови у месенджері «WhatsApp» особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, почала наполягати на терміновому, до 05.01.2026, наданні коштів, аргументуючи це необхідністю подальшого розподілу грошей між іншими особами, вимагаючи неправомірну вигоду таким чином. 
26 грудня 2025 року під час чергової розмови у месенджері «WhatsApp» 
особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи як пособник, відповідно до злочинного плану щодо скоєння кримінального правопорушення за попередньою змовою з особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження,  ОСОБА_4 , яка не є службовою особою, у категоричній формі встановила дату передачі неправомірної вигоди в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США – 02.01.2026 до обіду, вимагаючи таким чином неправомірну вигоду у вказаному розмірі.
02 січня 2026 року близько 12.00 години особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи як пособник, відповідно до злочинного плану щодо скоєння кримінального правопорушення, за попередньою змовою з особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження,  ОСОБА_4 , яка не є службовою особою КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», перебуваючи поряд із КП «Друга міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», за адресою: м. Полтава, вул. Монастирська, 7а, одержала від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди, що вимагалась, в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США за оформлення та видачу медичної документації, необхідної для продовження статусу особи з інвалідністю.
Того ж дня, після одержання вказаної неправомірної вигоди особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, здійснила її подальший розподіл, залишивши собі грошові кошти у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США, а грошові кошти у розмірі 1100 (одна тисяча сто) доларів США передала лікарю-офтальмологу обласної консультативної поліклініки КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» ОСОБА_4 , яка не є службовою особою вказаного підприємства, за оформлення та видачу медичної документації, необхідної для продовження статусу особи з інвалідністю ОСОБА_6 . 
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, будучи працівником комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», яка не є службовою особою, вимагала та одержала неправомірну вигоду за вчинення дій з використанням становища, яке вона займає на підприємстві, в інтересах того, хто надає таку вигоду. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 354 КК України, як одержання працівником підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах того, хто надає таку вигоду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.
У підготовчому засіданні прокурор, обвинувачена та захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2026 року та призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена повністю визнала вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаялася у вчиненому.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши обвинувачену, захисника, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
Обвинувачена ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 354 КК України, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. 
Таким чином, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди про визнання винуватості вповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Обвинувачена ОСОБА_4 заявила, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди.
Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угод не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, працевлаштована, раніше не судима, яка свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась.
Обставинами, відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання для обвинуваченої, не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України. 
Так, згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме лише стосовно кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , долю інших речових доказів слід вирішити в рамках розгляду кримінальних проваджень відносно особа 1 та особа 2, матеріали відносно яких виділені в окремі кримінальні провадження.
Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Таким чином ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 09 січня 2026 року слід скасувати в частині п.7 та п.8, а саме: USB накопичувача та мобільного телефону iPhone 14 Pro Max. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 394, 468-469, 474- 476, 615 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2026 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 354 КК України та призначити узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час доби залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: USB накопичувач та мобільний телефон iPhone 14 Pro Max в корпусі та з чохлом фіолетового кольору - повернути ОСОБА_8 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 09 січня 2026 року – скасувати в частині пунктів 7 та 8, а саме щодо арешту USB накопичувача та мобільного телефону iPhone 14 Pro Max.

Вирок суду на підставі угоди може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1