Справа № 727/3248/26
Провадження № 2-о/727/150/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:
головуючого судді – Слободян Г.М.
секретар судового засідання – Мадей Е.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ: 44956923; адреса місцезнаходження: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 29) про встановлення факту смерті натимчасово окупованій території України, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог.
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить суд, встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Б-Водяне Краснодонського р-ну, Ворошиловоградської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Скадовськ, Скадовського району Херсонської області, Україна.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що 11.04.2024 перебуваючи на території м. Скадовськ, Скадовського р-ну Херсонської області, що є тимчасово окупованою територією України, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Б-Водяне Краснодонського р-ну, Ворошиловоградської області. Вказує на те, що факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.04.2024, виданим Скадовським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАЦС Херсонської області, створеним окупаційною російською адміністрацією. Заявник стверджує, що він є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.12.1972 року. Посилається на те, що оскільки легітимні органи влади України на даній території тимчасово не функціонують, реєстрація смерті відбулася силами окупаційної адміністрації, а не легітимними відділами ДРАЦС, а відтак заявник змушений вирішувати питання щодо встановлення факту смерті в судовому порядку. Вказує на те, що для нього встановлення факту смерті матері є єдиним способом реалізувати конституційне право на спадкування та отримати державну реєстрацію акту цивільного стану за законами України, тому він вимушений звернутись до суду із вказаною заявою задля отримання юридично дійсного на території України свідоцтва про смерть із внесенням відповідного актового запису у Державний реєстр актів цивільного стану як підтвердження смерті своєї матері на державному рівні.
Просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Б-Водяне Краснодонського р-ну, Ворошиловоградської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Скадовськ, Скадовського району Херсонської області, Україна.
Рух справи та позиція сторін.
Ухвалою суду від 06.03.2026 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання.
Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Ювченко А.В., скерував на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судового розгляду справи.
Ураховуючи передбачену законом невідкладність розгляду такої категорії справ, суд уважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність учасників за наявними у справи доказами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Положеннями ст.4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, у своїх рішеннях у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території, дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.
Суд зазначає, що документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статтею 317 ЦПК України.
Відповідно ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).
Згідно роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Досліджені докази та застосовані норми права.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 16.10.1997 року Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області (а.с.8-9).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.12.1972 року.
З поданої до суд заяви про встановлення факту смерті, вбачається, що 11.04.2024 перебуваючи на території м. Скадовськ, Скадовського р-ну Херсонської області, що є тимчасово окупованою територією України, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Б-Водяне Краснодонського р-ну, Ворошиловоградської області.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.04.2024, виданим Скадовським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАЦС Херсонської області, створеним окупаційною російською адміністрацією (а.с.11 на звороті).
Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який діє по теперішній час.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII, Херсонська область як її окупована частина, так і вся територія області є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, але статус якої визначено як тимчасово окупована територія.
Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 
Законом України від 21 квітня 2022 року № 2217-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України”, зокрема внесено зміни до частини третьої статті 9 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”, відповідно до якої будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. 
Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.
У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Законом України від 01 липня 2022 року № 2345-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» (що набрав чинності 07 серпня 2022 року) було внесено зміни до статті 317 ЦПК України.
Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України`тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України`на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України`передбачено, що у разі порушення положень цьогоЗаконудержавні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.
За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбаченихКонституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Так, 07 травня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», яким, зокрема, частину третю статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доповнено формулюванням та відповідно її зміст було викладено наступним чином: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (органи та службові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Враховуючи викладене, можна прийти до висновку, що заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть державного зразка у належному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки через окупацію російською федерацією, частина території Херсонської області станом на сьогодні перебуває постійно під контролем російських окупантів, відповідно відділи ДРАЦС та інші адміністративні органи України, на контрольованій країною-агресором території на теперішній час не працюють.
Відповідно до змісту постанови Верховного суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року у справі № 183/3496/24, у межах розгляду заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України суд має надати оцінку поданим заявником доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, зокрема з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. 
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є членом сім`ї померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме її рідним сином, та відповідно заінтересованою особою на права, обов`язки та законні інтереси якого впливає встановлення факту смерті, що породжує юридичні наслідки для нього, в тому числі, для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України та інших, пов`язаних з цим дій.
Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.04.2024, виданим Скадовським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАЦС Херсонської області, створеним окупаційною російською адміністрацією.
Відтак, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно частини 1 статті 1261 ЦК України у  першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Встановлення факту смерті матері має для заявника юридичне значення, оскільки, надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, та отримання Свідоцтва про смерть встановленого зразку.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (стаття 319 ЦПК України). 
Судове рішення про встановлення факту смерті є підставою для одержання в органах РАЦСУ документу, що підтверджує смерть особи, воно має значення для подальшої реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці.
Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частини 2ст. 317 ЦПК Українисправи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Згідно частин 1, 4, 5 статті 317 ЦПК України – заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що дійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. 
Згідно пункту 8 статті 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.
У відповідності до ч.21 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.
Таким чином, оскільки заявник на підставі вказаної норми закону, звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 263 - 265,
268, 293, 315, 317, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті натимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Б-Водяне Краснодонського р-ну, Ворошиловоградської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Скадовськ, Скадовського району Херсонської області, Україна.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Копію рішення суду направити до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для державної реєстрації смерті померлої особи.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Повний текст судового рішення складено 09.03.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.