154/2467/25 
2/154/129/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
27 лютого 2026 року     м.Володимир
Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Лященка О.В.
при секретарі Баранюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

До Володимирського міського суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 — адвоката Жука Ю.Б. до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
У позовній заяві покликається на ту обставину, що 25 квітня 2020 року між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до ст.1046 ЦК України, було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_2 позичила гроші у позивачки ОСОБА_1 в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень, які мала повернути 24 червня 2022 року.
Договір позики був укладений в письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачкою була представлена розписка, яка посвідчує передачу їй позикодавцем – позивачем ОСОБА_1 визначеної грошової суми – 80 000 гривень.
Станом на час звернення до суду відповідачкою зобов`язання за укладеним договором позики не виконані – грошові кошти в сумі 80 000 гривень не повернуті. 
Просить стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень та понесені нею судові витрати.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 01 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач та її представник – адвокат Акайомова І.І., яка на підставі довіреності від 26.09.2024 представляє інтереси ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явились, від представника надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримали повністю, просять суд розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 для участі у розгляді справи повторно не з`явилась, відзиву не подала, хоча повідомлялась судом про час та місце розгляду справи у порядку, визначеному законом, за зареєстрованим місцем проживання, а тому за згодою сторони позивача суд ухвалює заочне рішення.
У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 25 квітня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 як позичальником, із другої сторони укладено договір позики, згідно з яким вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень, які остання зобов`язалась повернути до 24 червня 2022 року, що підтверджується розпискою, написаною власноручно ОСОБА_2 , оригінал якої додано до позовної заяви. 
Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. 
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).   
Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 
Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Як вбачається з оригіналу розписки, наявної у матеріалах справи, відповідач ОСОБА_2 ствердила нею факт отримання від ОСОБА_1 в борг 80000 (вісімдесят тисяч) гривень та зобов`язалась повернути кошти до 24 червня 2022 року. Розписка написана відповідачем власноручно.  За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.   
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. 
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.  Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів (постанова Верховного суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс-15).   Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.  Як вбачається з позовної заяви, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання перед ОСОБА_1 .  За таких обставин справи суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем складається з 80000 (вісімдесяти тисяч) гривень, а тому саме ця сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.  На підставі викладеного, ст.ст.207, 524, 533, 625, 1046, 1047, 1049, ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.12.2003 Володимир-Волинським МВ УМВС у Волинській області, на користь ОСОБА_1 80000 (вісімдесят тисяч) гривень, а також 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп. витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.  Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимирський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.   Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Реквізити сторін: Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .  Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий Олександр ЛЯЩЕНКО