ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/4494/15	

м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
суддів: Аленіна О.Ю.,
Богацької Н.С.,
секретар судового засідання - Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи позивача: Бондаренко Т.А., у порядку самопредставництва;
від третьої особи відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Одеської області
від 10 липня 2025 року (повний текст складено 11.07.2025)
у справі № 916/4494/15
за позовом:  ОСОБА_1 
до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009" 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 
про визнання чинним договору оренди, -

суддя суду першої інстанції: Сулімовська М.Б.
місце винесення ухвали: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 25.02.2026, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009" ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області (далі також - відповідач, Фонд, РВ ФДМУ), в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005 поновленим на строк і умовах, передбачених вказаним договором, з дати набрання судового рішення законної сили та регіональному відділенню Фонду державного майна України в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди від 20.09.2005.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору 2098409534), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Морський клуб ТЦФ", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009", поновленим на строк і умовах, передбачених договором оренди від 20.09.2005 року, з дати набрання судового рішення законної сили. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору 2098409534), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями "Морський клуб ТЦФ", правонаступником якого є ТОВ "Яхт-клуб "Одеса-2009". Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області до Державного бюджету України 2436,00 грн. судового збору.
Вказане рішення набрало законної сили 04.01.2016.
27.06.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення від 14.12.2015 у справі№916/4494/15, в якій заявник вказує, що зазначене рішення станом на даний час не виконане.
Позивач зауважує, що згідно з матеріалами справи та відкритим виконавчим провадженням, рішення передбачає укладення договору оренди та/або вчинення інших дій, необхідних для фактичного виконання рішення суду. Проте, договір оренди не підписано, акт приймання-передачі не складено, оцінку майна не проведено, нотаріального посвідчення договору або додаткових угод не здійснено.
Таким чином, виконання рішення суду блокується, а його фактична реалізація не можлива.
У зв`язку з означеним позивач просить:
- роз`яснити, чи підлягає рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/4494/15 примусовому виконанню в частині підписання договору оренди/акту приймання/оцінки майна;
- вказати, які саме дії мають бути вчинені для виконання рішення суду та чи може бути підпис договору замінено діями виконавця;
- повідомити, чи отримував суд інформацію про стан виконання рішення та чи вживались заходи щодо виконання.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15 (суддя Сулімовська М.Б.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції, з посиланням на положення ст. 245 Господарського процесуального кодексу України та висновки Верховного Суду, виходив з того, що підставою для роз`яснення судового рішення є неоднозначне розуміння з метою його виконання. Тобто, роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті , які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження", а без такого роз`яснення рішення важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Проте, у даному випадку заявник не зазначив, що виконання рішення є неможливим з підстав неясності зазначеного судового акта та через обставини неоднозначного розуміння рішення суду. 
Водночас, суд першої інстанції звернув увагу на те, що фактично, заява позивача обґрунтована невиконанням рішення суду під час його примусового виконання, у зв`язку з чим дійшов висновку про те, що позивач порушив питання, що стосуються роз`яснення не змісту рішення суду від 14.12.2015 у справі №916/4494/15, а порядку та способу його примусового виконання. Суд зазначив, що заявник просить роз`яснити правові наслідки, які настають після розгляду судом зазначеної справи, а саме те, що знаходиться поза судовим рішенням, що не може бути предметом роз`яснення відповідно до приписів ст. 245 Господарського процесуального кодексу України.
Окремо суд першої інстанції вказав, що рішення суду в частині визнання поновленим договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 не підлягає примусовому виконанню.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про роз`яснення рішення суду від 14.12.2015 у справі №916/4494/15. 
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні заяви позивача:
- не було досліджено належним чином питання, яке стосувалось виконання рішення, оскільки за твердженням апелянта, його звернення стосувалось не зміни суті рішення, а уточнення - чи врахував суд у пізніших справах факт його невиконання (зокрема, у справах №916/542/18 та №916/2607/18);
- порушено право позивача на справедливий судовий розгляд: так, враховуючи, що на підставі невиконаного рішення у даній справі суд ухвалював інші рішення, які напряму стосуються прав підприємства позивача, то роз`яснення рішення у справі №916/4494/15 необхідно для розуміння механізму виконання рішення та захисту від можливих зловживань;
- не враховано, що Фонд державного майна та ДП АМПУ досі не виконали рішення від 14.12.2015, що підтверджується постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі №916/2607/18, якою встановлено, що станом на 30.09.2019 акт приймання-передачі не складено, оцінка не проведена. Згідно відповіді ФДМУ від 07.07.2025 останній посилається на рішення суду у справі №916/542/18, в якій прокуратурою було подано позов в інтересах держави. Апелянт звертає увагу на те, що йому незрозуміло як прокуратура не перевірила виконання рішення у справі №916/4494/15 та подала позов про розірвання договору оренди, який до цього часу не складений, враховуючи відповідь в.о. голови АМПУ - Р. Вецкаганс від 22.11.2019, в якому зазначено, що надати копію договору не вбачається можливим у зв`язку з його відсутністю, так як він не був укладений. 
На підтвердження зазначеного апелянтом долучено до матеріалів справи вищезазначені рішення по справам №916/542/18, №916/2607/18 та відповіді ФДМУ та ДП АМПУ.
Посилаючись на постанову Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №910/7117/19, апелянт вказує, що місцевим господарським судом не враховано, що практика Верховного Суду підтверджує, що роз`яснення судового рішення можливе, якщо сторона не може реалізувати своє право внаслідок його незрозумілості чи подвійного тлумачення.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 21.07.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Богацької Н.С., Принцевської Н.М.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15; продовжено розгляд вказаної апеляційної скарги на розумний строк та призначено її до розгляду на 05.11.2025 о 14:15 год. Також зазначеною ухвалою встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.
15.09.2025 від третьої особи відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ДП АМПУ не погоджується з доводами останньої, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу законною та зрозумілою, у зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15 залишити без змін.
Зокрема, ДП АМПУ зазначає, що рішення у справі №916/4494/15 від 14.12.2015 стосується саме поновлення договору оренди. При цьому, ні ОСОБА_1 , ні Орендарем (ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ", правонаступником якого є ТОВ «Яхт-клуб «Одеса- 2009», вимоги щодо внесення до договору будь-яких змін, зобов`язання укладання/підписання нового договору або додаткових угод до договору, зобов`язання проведення оцінки майна, перегляду орендної плати та. ін. не ставилися в позові та не розглядалися судом. Отже, рішення у даній справі є чітким та зрозумілим. Визнання судом договору поновленим не потребує вчинення будь-яких дій від учасників справи.
Відтак, на переконання ДП АМПУ, міркування позивача щодо необхідності проведення оцінки майна, укладання/оформлення нового договору тощо є хибними, необґрунтованими, суперечать нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Цивільного кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.
Посилаючись на обставини, встановлені у господарській справі №916/542/18, рішення в якому набрали законної сили, ДП АМПУ наполягає на тому, що на сьогоднішній день рішення у даній справі в частині зобов`язання РВ ФДМУ здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору є фактично виконаним, що виключає його роз`яснення.
Також, третя особа звертає увагу на те, що відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 у справі №916/542/18, договір є розірваним з дати набрання рішенням законної сили - 16.06.2025 та, відповідно, правовідносини між сторонами за цим договором є припиненими.
Крім того, ДП АМПУ вказує, що численними судовими рішеннями в інших судових справах, а саме: №916/2536/16, №916/3089/16, №916/342/17, №916/3245/17, №916/1743/18, №916/1932/21, №916/1570/17, №916/2084/17 встановлені такі факти: факт передачі 01.03.2016 орендованого майна за Договором Товариству, факт виконання рішення у справі №916/4494/15, факт знаходження в користуванні за договором у Товариства майна, факт правомірності визначення розміру орендної плати за договором, факт нездійснення Товариством орендних платежів за спірний період, в т.ч. з березня 2016 по лютий 2018, факт відсутності договору страхування майна та ін., яким в подальшому була надана відповідна правова оцінка судами, що призвело до задоволення позовів проти Товариства.
Таким чином, на переконання ДП АМПУ, ані клопотання позивача про роз`яснення рішення у справі №916/4494/15, ані апеляційна скарга на ухвалу про відмову у такому роз`ясненні не відповідають нормам процесуального законодавства, а позиція апелянта фактично зводиться до його незгоди із встановленими судами обставинами, зробленими висновками та намагання їх перегляду у порядку, що не відповідає чинному законодавству.
18.09.2025 ОСОБА_1 подав до суду заперечення на відзив ДП АМПУ на апеляційну скаргу, які по-суті є стислим викладом вимог та обґрунтувань апеляційної скарги.
Водночас, також 18.09.2025 від ТОВ "Морський клуб ТЦФ" до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення на відзив ДА АМПУ. 
Зокрема, ТОВ "Морський клуб ТЦФ" зазначає, що він як орендар безпосередньо зацікавлений у належному виконанні судового рішення від 14.12.2015 у даній справі та звертає увагу суду на те, що: незважаючи на закриття виконавчого провадження, фактична передача майна Товариству не відбулася; відсутність акту приймання-передачі унеможливлює реалізацію права Товариства як орендаря та створює правову невизначеність, а тому, ТОВ «Морський клуб ТЦФ» підтримує апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просить суд задовольнити вимоги останньої та витребувати у Фонду держмайна та ДП АМПУ докази, що підтверджують (або спростовують) факт укладення договору оренди відповідно до вказаного рішення.
Разом з тим, ТОВ "Морський клуб ТЦФ" звернув увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 21.07.2020 у справі №910/17536/19, від 03.02.2021 у справі №914/2284/19 та від 05.08.2020 у справі №922/1525/19 зазначив, що роз`яснення рішення є допустимим інструментом забезпечення його реального виконання.
20.10.2025 ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що у своїй заяві про роз`яснення судового рішення він просив суд уточнити, які саме дії повинні бути вчинені сторонами для виконання рішення: чи потрібно проводити оцінку майна, укладати додаткову угоду, складати акт приймання-передачі, здійснювати нотаріальне посвідчення тощо. 
Суд першої інстанції ухвалою від 10.07.2025 відмовив у задоволенні заяви, пославшись на те, що заявник фактично порушує питання про порядок виконання, а не зміст рішення. Однак, на переконання апелянта, таке тлумачення є помилковим, оскільки:
- відповідно до ч. 1 ст. 245 Господарського кодексу України роз`яснення рішення допускається, якщо його виконання утруднене через неясність формулювань. У цій справі не визначено ані послідовності дій, ані механізму фактичної передачі майна, що робить виконання рішення неможливим без його роз`яснення.
- суд першої інстанції створив внутрішню суперечність, зазначивши, що рішення в частині поновлення договору оренди не підлягає примусовому виконанню, хоча одночасно воно передбачає обов`язок передати майно на підставі акта.
- суд не врахував, що протягом дев`яти років рішення фактично не виконане, отже без роз`яснення його порядку виконання неможливо реалізувати право сторін, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Апелянт вважає, що позиція Верховного Суду узгоджується з наведеними доводами та посилається на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №904/4507/18, відповідно до якої роз`яснення судового рішення є засобом усунення неясності, якщо без нього його виконання ускладнене або неможливе. Також, у постанові від 25.11.2020 у справі №910/18432/17 Верховний Суд зазначив, що суд повинен усунути неоднозначність резолютивної частини, не змінюючи змісту рішення.
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Богацької Н.С. з 03.11.2025 по 05.11.2025, для розгляду у судовому засіданні 05.11.2025 апеляційної скарги ОСОБА_1 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/4494/15, відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 03.11.2025 №476.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 для розгляду справи №916/4494/15 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.
Ухвалою суду від 03.11.2025 справу №916/4494/15 до свого провадження визначеною колегією суддів.
05.11.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.11.2025 о 10:45 год, про що зазначено у відповідній ухвалі суду від 05.11.2025.
Разом з тим, 05.11.2025 представник ТОВ «Морський клуб ТЦФ» - Бондаренко Т.А. подала до суду заяви про відвід суддів: Савицького Я.Ф., Діброви Г.І., Принцевської Н.М. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у задоволенні вказаної заяви представника ТОВ «Морський клуб ТЦФ» - Бондаренко Т.А. про відвід суддів Савицького Я.Ф., Діброви Г.І., Принцевської Н.М., з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, - відмовлено. Матеріали справи №916/4494/15 передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заявленого відводу в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2025 для розгляду заяви про відвід визначено суддю Аленіна О.Ю.
Ухвалою Південно-західного апеляційного суду від 10.11.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ «Морський клуб ТЦФ» - Бондаренко Т.А. про відвід суддів Південно-західного апеляційного господарського суду Савицького Я.Ф., Діброви Г.І., Принцевської Н.М. від розгляду справи №916/4494/15.
Водночас, задля того, аби навіть у стороннього спостерігача не виникло будь-яких сумнівів при розгляді даної справи, суддями-членами колегії Дібровою Г.І. та Принцевською Н.М. 06.11.2025 було подано заяви про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у даній справі.
Ухвалою суду від 06.11.2025 заяву від 06.11.2025 судді-члена колегії Діброви Г.І. про самовідвід у справі №916/4494/15 та заяву від 06.11.2025 судді-члена колегії Принцевської Н.М. про самовідвід у справі №916/4494/15 - задоволено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Богацької Н.С., Ярош А.І.
За таких обставин, ухвалою суду від 11.11.2025 судова колегія у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Богацької Н.С., Ярош А.І. прийняла справу №916/4494/15 до свого провадження.
Однак, 12.11.2025 суддя-член колегії Ярош А.І. подала заяву про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15, яка обґрунтована тими ж мотивами, що і заяви суддів Діброви Г.І. та Принцевської Н.М.
Ухвалою суду від 13.11.2025 заяву судді-члена колегії Ярош А.І. про самовідвід у справі №916/4494/15 - задоволено; матеріали справи №916/4494/15 передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025, апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Аленіна О.Ю., Богацької Н.С.
Ухвалою суду від 14.11.2025 вказана судова колегія прийняла справу №916/4494/15 до свого провадження.
Між тим, 13.11.2025 від апелянта - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про відвід головуючого судді Савицького Я.Ф. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15.
Відповідно до ухвали суду від 14.11.2025 визнано необґрунтованим заявлений апелянтом відвід головуючому судді Савицькому Я.Ф. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі № 916/4494/15. Матеріали даної справи передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заявленого відводу в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Савицького Я.Ф. передано на розгляд судді Л.В. Поліщук.
Після розгляду доводів, що викладені у заяві апелянта про відвід судді Савицького Я.Ф., ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у задоволенні відповідної заяви ОСОБА_1 - відмовлено.
У зв`язку з участю у підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ судді зі складу колегії суддів, яка не є суддею-доповідачем, Богацької Н.С. з 17.11.2025 по 21.11.2025, судове засідання, призначене на 19.11.2025 у справі №916/4494/15 не відбулось, про що складено відповідну довідку судового засідання. 
24.11.2025 Південно-західним апеляційним господарським судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Поліщук Л.В. від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савицького Я.В. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15.
Ухвалою суду від 24.11.2025 на підставі положень ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Поліщук Л.В., яка, у відповідності до положень ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, автоматизованою системою була визначена для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савицького Я.Ф.
Крім того, іншою ухвалою суду апеляційної інстанції учасників справи №916/4494/15 повідомлено про те, що її розгляд відбудеться 09.12.2025 о 16:00 год.
Проте, 28.11.2025 від апелянта до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли чергові зави про відвід суддів від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15, а саме: за вх. №3068/25,Д16 від 28.11.2025 - заява про відвід головуючого судді Савицького Я.Ф., за вх. №3068/25,Д17 від 28.11.2025 - заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Аленіна О.Ю., Богацької Н.С.
Ухвалою суду від 08.12.2025 визнано необґрунтованими заявлені ОСОБА_1 відвід головуючому судді Савицькому Я.Ф. (заява за вх. №3068/25,Д16 від 28.11.2025) та відвід головуючому судді Савицькому Я.Ф., суддям-членам колегії: Аленіну О.Ю., Богацькій Н.С. (заява за вх. №3068/25,Д17 від 28.11.2025) від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі № 916/4494/15. Матеріали справи №916/4494/15 передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заявленого відводу в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савицького Я.Ф. (вх.№4995/25 від 08.12.2025) та про відвід складу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі судді Савицького Я.Ф., суддів Аленіна О.Ю., Богацької Н.С. (вх.№4979/25 від 08.12.2025) передано на розгляд судді Таран С.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у складі судді Таран С.В. відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід судді Південно-західного апеляційного господарського суду Савицького Я.Ф. (вх.№4995/25 від 08.12.2025) та про відвід складу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Аленіна О.Ю., Богацької Н.С. (вх.№4979/25 від 08.12.2025) у справі №916/4494/15.
До початку судового засідання, яке було призначене на 09.12.2025, від апелянта - ОСОБА_1 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи на іншу дату, в обґрунтування якого апелянт зазначив, що він не має можливості взяти участь 09.12.2025 в судовому засіданні у справі №916/4494/15, у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я та направленням на реабілітаційне лікування, на підтвердження чого апелянтом надано суду відповідні докази.
Ухвалою суду від 09.12.2025 клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду апеляційної скарги у справі №916/4494/15 задоволено, розгляд даної справи відкладено на 21.01.2026 о 13:15 год.
Але, судове засідання, яке було призначено на 21.01.2026 з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 не відбулось, у зв`язку з знеструмленням серверного обладнання через розгерметизацію системи опалення та здійснення ремонтних робіт з метою усунення вказаних наслідків, про що складено відповідну довідку судового засідання. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 учасників справи №916/4494/15 повідомлено про те, що розгляд останньої відбудеться 25.02.2026 о 13:45 год.
Для додаткового повідомлення учасників справи про дату та час судового засідання, в якому має здійснюватися розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15, судовою колегією розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України».
У судове засідання 25.02.206 з`явився представник третьої особи - ТОВ "Яхт-клуб "Одеса-2009", яка підтримала правову позицію позивача та просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у даній справі та задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явивлись. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Водночас, згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У судовому засіданні 25.02.2026 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши дотримання судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Отже, наведена норма передбачає право учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця на роз`яснення судового рішення, ухваленого по суті спору, коли його зміст викладено не чітко, його положення незрозумілі, внаслідок чого виконання такого рішення викликає труднощі чи стає неможливим.
Виходячи зі змісту вказаної статті роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто, йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. 
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала. 
Роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду (постанови Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №910/12754/14, від 24.04.2018 у справі №910/19810/17, від 13.11.2018 у справі №910/16594/15, від 16.11.2018 у справі №910/10916/16, від 28.01.2019 у справі №914/208/17.
Отже, суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, або у інших випадках коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.
Роз`яснення - це стадія, що не передбачає зміни положень вже прийнятого судового рішення.
На стадії роз`яснення судового рішення законом заборонено включення у нього висновків, які таке рішення не містило при його ухваленні.
Право роз`яснення рішення належить суду, який його ухвалив, якщо рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Отже, з положень ст. 245 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження", тобто судові рішення, якими спір вирішений по суті.
Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду відображена в ухвалах від 03.09.2018 у справі №638/11634/17, від 18.06.2019 у справі №903/922/17, від 06.10.2020 у справі №233/3676/19, від 24.11.2021 у справі №910/18647/19 тощо.
Зі змісту заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 вбачається, що предметом розгляду є необхідність роз`яснення, яким чином повинне виконуватись приписи п. 3 резолютивної частини вказаного рішення, яким зобов`язано РВ ФДМУ в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, який досі не виконаний, оскільки договір оренди не підписано, акт приймання-передачі не складено.
Отже, апеляційна колегія вказує, що роз`яснення зумовлена саме невиконанням судового рішення, а не його незрозумілістю.
В резолютивній частині рішення чітко вказано про визнання договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 поновленим на строк і умовах передбачених договором оренди від 20.09.2005 з дати набрання судового рішення законної сили (тобто - з 04.01.2016) та встановлено зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ", правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса- 2009».
Судова колегія звертає увагу на те, що рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 є повним та чітким, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини, викладено у послідовності, встановленій приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.
Резолютивна частина вищезазначеного рішення має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин справи, висновки.
При цьому, судова колегія враховує, що учасниками справи №916/4494/15 (у тому числі - ОСОБА_1 ) рішення від 14.12.2015 не оскаржувалось.
Визначення ж заявником станом на даний час дій (проведення оцінки майна, укладення додаткової угоди, здійснення нотаріального посвідчення), що повинні бути, на переконання ОСОБА_1 , розглянути та встановлені судом для виконання сторонами даної справи, є предметом розгляду по суті, але, зі змісту судового рішення від 14.12.2015 вбачається, що останні такими не були при розгляді справи №916/4494/15. Вимоги або питання щодо укладення додаткових угод до договору, зобов`язання проведення оцінки майна сторонами не ініціювались та не розглядалися судом. Отже, рішення у даній справі є чітким та зрозумілим.
Отже, викладені у заяві позивача питання та доводи зводяться до намагання отримати консультації і роз`яснення з практичних питань, які не були предметом розгляду в межах рішення від 14.12.2015 у даній справі.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги заявника полягають не у роз`ясненні, а у встановленні способу та порядку виконання судового рішення, що реалізується у виконавчому провадженні.
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, рішення суду в частині визнання поновленим договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 не підлягає примусовому виконанню.
Як зазначалось вище, необхідність відповідного роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання, проте, ОСОБА_1 взагалі не наведено, що саме може бути незрозумілим у зобов`язанні відповідача у даній справі передати відповідне майно на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 третій особі на стороні позивача.
Навпаки, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 є зрозумілим, однозначним та таким, що не припускає різного тлумачення; у вказаному рішенні не встановлено обставин, що утруднюють виконання останнього, у зв`язку з його незрозумілістю, а тому, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що у даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення, зважаючи на питання, які були поставлені заявником у відповідній заяві про роз`яснення.
Отже, порушені заявником питання виходять за межі правового регулювання ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.
Згідно ст. 276 Господарського процесуального України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених вище обставин та з урахуванням норм відповідного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду - зміні або скасуванню, оскільки вона винесена з правильним встановленням обставин та дотриманням норм процесуального права.
Враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, понесені апелянтом судові витрати в суді апеляційної інстанції (судовий збір) не відшкодовуються.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 у справі №916/4494/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст постанови складений та підписаний 02.03.2026.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя  Богацька Н.С.