Справа № 630/1560/25
Провадження № 2/630/96/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року       м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/1560/25 (провадження № 2/630/96/26) за позовною заявою ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області з вимогами про:
• встановлення факту прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 3/4 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
• визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/4 частин житлового будинку літ. «А-1», в тому числі: основна частина літ. «А1-1», веранда літ. «а2», прибудова літ. «А3», загальною площею 65,10 кв.м, житловою площею 35,50 кв.м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , 

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 вказала, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок, який зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_3 , яка є власником одночасно 1/2 та 1/4 частин цього будинку, та на ім`я ОСОБА_4 , яка володіла 1/4 частиною цього будинку. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за яким усе належне їй майно вона заповіла ОСОБА_2 , але заповіт не зберігся. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 спадщину прийняв, оскільки вступив в управління житловим будинком та використовував його для свого проживання, та був зареєстрованим в цьому ж будинку разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 . Але за життя ОСОБА_2 свого права власності на спадкове майно у виді 3/4 частин житлового будинку не зареєстрував. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, та вона, ОСОБА_5 , як донька померлого, є його спадкоємцем першої черги. Для прийняття спадщини після смерті батька вона звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Але у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у виді 3/4 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом було відмовлено по причині не підтвердження факту прийняття ОСОБА_2 спадщини після ОСОБА_3 та відсутності правовстановлюючих документів на належну ОСОБА_3 частку в житловому будинку. Саме тому з метою оформлення своїх спадкових прав позивач була змушена звернутися з вказаним позовом до суду. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.
Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. 
В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.
Спірним є житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який згідно із інформацією, наданою КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області № 47/01-29 від 20 лютого 2025 року, станом на 31 грудня 2012 року було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 в 3/4 частинах на підставі свідоцтва про право власності, виданого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 29 квітня 1989 року за реєстр. № 1347, та свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 29 квітня 1989 року за реєстр. № 1349; та на ім`я ОСОБА_4 в 1/4 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 29 квітня 1989 року за реєстр. № 1349. Запис про реєстрацію права власності був здійснений 10 травня 1989 року в книзі № 55, № запису 7402.
Відомості про реєстрацію права власності на спірний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, що підтверджено інформаційною довідкою № 450180539 від 31 жовтня 2025 року.
Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_1 , станом на 14 листопада 2025 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок літ. «А-1», в тому числі: основна частина літ. «А1-1», веранда літ. «а2», прибудова літ. «А3», загальною площею 65,10 кв.м, житловою площею 35,50 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: погреб літ. «В», навіс літ. «Е», вбиральня літ. «Є», літній душ літ. «Ж», фундамент літ. «Ф-т», огорожа № 1,2,3.
Співвласник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області був складений актовий запис про смерть № 364 від 07 серпня 2001 року.
Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 3/4 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 29 квітня 1989 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району за реєстр № 1354, згідно з яким вона все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_2 . За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву цей заповіт не скасований.
Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області № 690/01-16/П від 02 грудня 2025 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори 27 вересня 2001 року із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 , яка на момент звернення мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , і на підставі її заяви була заявлена спадкова справа № 587/2001. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не надходило. Інформація про видані свідоцтва про право власності на спадщину в цій справі відсутня.
Отже, з відомостей спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась її донька ОСОБА_4 , яка реалізувала право на спадкування як спадкоємець за законом, і що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 у шестимісячний строк не відмовився.
Станом на 2001 рік державні нотаріальні контори вчиняли нотаріальні дії на підставі Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції УРСР № 18/5 від 14 червня 1994 року (втратила чинність 14 березня 2004 року). Главою III «Видача свідоцтва про право на спадщину» розділу ІІІ цієї Інструкції було передбачено, зокрема, наступне:
Пункт 113. «Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.».
Згідно з довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/2110 від 09 жовтня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , на час смерті ОСОБА_3 з нею був зареєстрований ОСОБА_2 , який постійно проживав в будинку за вказаною адресою до 20 червня 1995 року, та який залишався проживати в цьому ж будинку до 05 червня 2024 року.
Крім того, зі змісту актового запису про смерть № 364 від 07 серпня 2001 року, складеного на підтвердження смерті спадкодавця ОСОБА_3 , вбачається, що особою, яка заявила про її смерть та подав на реєстрацію відповідні документи був саме ОСОБА_2 , та зазначено йому адресу проживання - АДРЕСА_1 .
Враховуючи ту обставину, що після смерті ОСОБА_3 її спадкоємець ОСОБА_2 залишився проживати в спадковому житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що спадщину у виді 3/4 частин житлового будинку за вказаною адресою після смерті ОСОБА_3 прийняв саме ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належними доказами підтверджено факт того, що ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом своєчасно та у належний спосіб прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 . Встановлення даного факту також свідчить про те, що ОСОБА_4 , яка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, не набула відповідного права.
Таким чином після смерті ОСОБА_3 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стали належати ОСОБА_2 . Але він за життя свого права власності на частину житлового будинку не зареєстрував.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого повторно 14 лютого 2025 року Другим відділом державної РАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у виді 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 являється донькою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 02 квітня 2005 року відділом РАЦС Люботинського районного управління юстиції Харківської області.
Як вбачається з постанови приватного нотаріуса ХРНО Десятниченка О.В. від 21 листопада 2025 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, після смерті ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа № 5/2025 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено з підстав неподання документів, які підтверджують прийняття спадщини спадкодавцем ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , та відсутності документів, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_2 на житловий будинок.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом у належний спосіб прийняла спадщину після свого батька ОСОБА_2 у вигляді 3/4 частин спірного житлового будинку,
В постанові від 23 січня 2024 року, в справі № 523/14489/15-ц, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що обґрунтування позиції щодо підтвердження чи спростування факту, що має юридичне значення, у справах позовного провадження суд має навести в мотивувальній частині рішення, а в резолютивній – зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; встановлення юридичного факту у спорі є підставою позову, а не самостійним способом захисту прав в такому спорі, який підлягає формулюванню як самостійна вимога.
Таким чином, встановлення в даній справі факту прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 свідчить про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , яка у належний спосіб прийняла спадщину після смерті свого батька.
На підставі вищевикладеного суд задовольняє позов і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 534, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1217, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10-13, 77, 81, 263, 265 ЦПК України, суд,  

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності 3/4 частин житлового будинку літ. «А-1», в тому числі: основна частина літ. «А1-1», веранда літ. «а2», прибудова літ. «А3», загальною площею 65,10 кв.м, житловою площею 35,50 кв.м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду. 
Учасники справи: 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Відповідач - Люботинська міська рада Харківської області, код ЄДРПОУ 04058717, адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 26. 

Суддя        О. О. Малихін

Повне рішення складено
02 лютого 2026 року.