справа № 278/4529/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року       м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі – ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося із позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути із останньої заборгованість в загальній сумі 7 750 грн.
У обґрунтування заявленого ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» повідомило, що між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» (далі – ТзОВ «ФК «ГВАДІАНА») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти та зобов`язався повернути їх у строки, обумовлені цим договором. У подальшому право вимоги за цим договором перейшло до позивача, однак ОСОБА_1 самоусунувся від виконання взятих на себе зобов`язань й через це позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року в цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, подав до суду відзив на позовну заяву в якому частково заперечив позовні вимоги ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». У обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомив, що дійсно у січні 2022 року останній уклав з ТзОВ «ФК «ГВАДІАНА» кредитний договір і отримав його підставі грошові кошти. Однак, відповідач зауважує, що здійснений позивачем розрахунок заборгованості за процентами є необґрунтованим, оскільки проведений поза межами строків кредитування. Окремо ОСОБА_1 звернув увагу на те, що він є військовослужбовцем, а тому в силу приписів п. 14 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він звільнений від обов`язку сплати процентів за користування кредитними коштами. Поміж іншого відповідач зауважив, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним й через це просив зменшити суму таких витрат.
Правом на подання відповіді на відзив ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не скористалося.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
07 січня 2022 року між з ТзОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ОСОБА_1 укладений договір № S-00009210 (далі – Договір) відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 2 000 грн (п. 1.1 Договору) строком на 25 днів (п. 2.1 Договору) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на рівні 2,5% на добу (п. 2.6 Договору). Окрім цього, правилами п. 4.1 Договору передбачено, що клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк повернення кредиту. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом та пеню/штраф у разі наявності (а.с. 10-19). 
Доказів сплати ОСОБА_1 заборгованості за вказаним договором матеріали справи не містять.
З копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 березня 2022 року № 64 вбачається, що з 17 березня 2022 року ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу цієї частини (а.с. 70).
07 травня 2024 року між ТзОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 1 відповідно до п. 6.2.2 якого право вимоги за цим договором переходять до фактора в момент набрання чинності цим договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей (а.с. 38-44).
Того ж дня між сторонами вищевказаного договору факторингу підписаний акт приймання-передачі прав вимоги та акт приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 45-46).
Відповідно до реєстру прав вимоги, який є додатковм до вищевказаного договору факторингу, та ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № S-00009210 від 07 січня 2022 року на загальну суму 4 400 грн із яких 2 000 грн – заборгованість за тілом кредиту та 2 400 грн – заборгованість за процентами (а.с. 28-29).
У листі № 20.1.0.0.0/7-251225/42728-БТ Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» повідомило, що ним на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 09 січня 2022 року було зараховано 2 000 грн (а.с. 88 зворот-89).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Приписи ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою та другою ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). 

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову із огляду на наступне.
Так, позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості.
Щодо сумнівів відповідача у правильності обрахунку позивачем заборгованості за указаним кредитним договором суд зазначає наступне.
У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2023 року в справі № 922/1280/22 викладений правовий висновок, відповідно до якого Верховний Суд зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Так, відповідно до умов Договору відповідач отримав кредит в сумі 2 000 грн (п. 1.1 Договору) строком на 25 днів (п. 2.1 Договору) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на рівні 2,5% на добу (п. 2.6 Договору).
Разом з тим, положеннями п. 4.1 Договору передбачалося, що клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк повернення кредиту. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом та пеню/штраф у разі наявності.
Однак, як зазначалося судом раніше, матеріали справи не містять відомостей щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості за Договором, а отже у суду відсутні докази того, що відповідач вчиняв будь-які дії задля пролонгації Договору в порядку, як це передбачено п. 4.1 Договору.
Відтак, загальний розмір заборгованості за Договором, який належить стягнути з ОСОБА_1 становить 3 250 грн із яких 2 000 грн – заборгованість за тілом кредиту та 1 250 грн – заборгованість за процентами (з розрахунку: (2 000 грн х 2,5%) х 25 днів).
Водночас щодо доводів відповідача стосовно звільнення його від обов`язку по сплаті процентів у зв`язку з наявністю у нього статусу військовослужбовця суд вказує на те, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Водночас, із матеріалів справи вбачається, що цей кредитний договір укладений між відповідачем та первісним кредитором 07 січня 2022 року та діяв до 31 січня 2022 року.
Однак, з наданих відповідачем письмових доказів слідує, що статус військовослужбовця останній набув лише 17 березня 2022 року, тобто майже через півтора місяці після закінчення строку кредитування.
Ураховуючи викладене вище, суд зазначає, що на день підписання цього кредитного договору, а також протягом строку його дії ОСОБА_1 не був військовослужбовцем Збройних Сил України, а отже на ці правовідносини не розповсюджуються положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Виходячи з викладеного вище, суд уважає за необхідне задовольнити цей позов частково.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог слід стягнути судові витрати за розгляд цієї справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору.
Щодо питання стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. 
За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу останнім до матеріалів позову долучено копії: договору про надання правової допомоги № 23/08/24 від 23 серпня 2024 року (а.с. 35-37); додаткової угоди № 10/1 до договору про надання правової допомоги № 23/08/24 від 12 лютого 2025 року (а.с. 48); додаткової угоди № 16 до договору про надання правової допомоги № 23/08/24 від 30 червня 2025 року (а.с.49-50); акту прийому-передачі наданих послуг № 338 до договору про надання правової допомоги № 23/08/24 від 15 серпня 2025 року (а.с. 27).
Зокрема, із зазначеного акту приймання-передачі наданої правничої допомоги убачається, що адвокатом Адвокатським об`єднанням «ДЕНАЛІ» заявнику в межах цього провадження надані послуги з: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви та складання позовної заяви на загальну суму 4 000 грн. Зазначення вартості кожної окремої наданої позивачеві послуги у цьому актів відсутнє, як і зазначення витрачених адвокатським об`єднанням годин на надання таких послуг.
Таким чином, ураховуючи часткове задоволення цього позову, а також зважаючи на заперечення сторони відповідача щодо стягнення заявленого позивачем розміру судових витрат суд уважає за необхідне зменшити суму таких витрат до 1 000 грн.
Зазначений висновок суду обумовлений тим, що надання адвокатом ряду консультацій клієнту з приводу способів захисту його права не є витратами, пов`язаними із розглядом цієї справи у суді. Окрім цього, відсутність у акті прийму-передачі наданих послуг зазначення годин, витрачених адвокатським об`єднанням на написання позовної заяви, а також незначна складність цієї справи не дають суду можливості стверджувати, що для надання такої послуги адвокатським об`єднання втрачено значну кількість часу. 
Отже, суд уважає суму 1 000 грн такою, що відповідає принципу співмірності та розумності витрат позивача на професійну правничу допомогу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, код ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за договором № S-00009210 від 07 січня 2022 року в загальній сумі 3 250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
У решті вимог -відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір в сумі 1 015 (одна тисяча п`ятнадцять) гривень 71 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 21 квітня 2026 року.

Суддя          Віктор Мокрецький