Справа № 484/4536/22
Провадження № 1-кп/467/15/26

У Х В А Л А
Іменем України
25.02.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Арбузинка об`єднаного кримінального провадження № 12022150110000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мигія Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України,
клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в частині пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 146 КК України 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України.
Згідно пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, останній обвинувачується у тому, що 17 листопада 2018 року близько 18 години ОСОБА_4 наказав своїм спільникам: особі 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особі 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, привести ОСОБА_6 до його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , так як остання не виконувала його злочинних вимог щодо передачі на його користь грошових коштів.
Виконуючи вказівку ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особа 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 . Далі, супроводжуючи свої дії фізичним примусом, позбавивши ОСОБА_6 можливості обирати за своєю волею її місцезнаходження та фактично обмежуючи свободу переміщення потерпілої, особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особа 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, привели останню до будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_4 .
На подвір`ї даного домоволодіння ОСОБА_4 за попередньою змовою із своїми спільниками знову почали незаконно вимагати з потерпілої грошові кошти на користь ОСОБА_4 . Отримавши від ОСОБА_6 усну відповідь про неможливість виконання даних вимог, ОСОБА_4 наказав особі 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особі 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, підвісити потерпілу на дереві за допомогою мотузки, маючи на меті незаконне позбавлення її волі.
Виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_4 , особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, зв`язав ноги потерпілій ОСОБА_6 , а особа 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перекинув інший кінець мотузки через гілку на дереві, внаслідок чого підняв її над землею вниз головою. У такому положенні потерпілу ОСОБА_6 тримали близько 30 хвилин, внаслідок чого остання не мала можливості обирати за своєю волею місцезнаходження та вільно пересуватися.
Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особою 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, переслідуючи корисний умисел, направлений на незаконне вимагання грошових коштів, всупереч волі ОСОБА_6 незаконно позбавили її волі і, тримаючи її у виснажливих для людського організму умовах, заподіяли їй фізичних страждань.
За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіяння потерпілому фізичних страждань.
Крім цього, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що він  3 грудня 2018 року близько 18 години за попередньою змовою з особою 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особою 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, на автомобілі ВАЗ 21099 червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , приїхали до магазину «Фонтан», що розташований по вул. Первомайській с.Мигія Первомайського району Миколаївської області, з метою незаконного позбавлення волі ОСОБА_7 , переслідуючи при цьому корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення шляхом незаконного вимагання у потерпілого грошей. У даний момент потерпілий ОСОБА_7 знаходився у зазначеному місці.
Здійснюючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особою 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, застосували відносно ОСОБА_7 насилля, яке виразилось у нанесенні неодноразових ударів кулаками і ногами по різним частинам тіла, внаслідок чого заподіяли потерпілому фізичний біль та тілесні ушкодження, подолавши його опір.
В подальшому, ОСОБА_4 разом з особою 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і особою 2, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, помістили ОСОБА_7 до багажника зазначеного автомобіля проти волі останнього, внаслідок чого незаконно позбавили його волі та повезли у невідомому для нього напрямку.
Після цього, приїхавши до будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_8 , ОСОБА_4 за попередньою змовою із своїми вищевказаними спільниками завели потерпілого ОСОБА_7 до погребу, розташованого на території зазначеного домоволодіння, зачинили його ззовні, де утримували потерпілого проти його волі до наступного ранку. При цьому, ОСОБА_7 був позбавлений можливості обирати за своєю волею місцезнаходження та фактично обмежений свободою переміщення.
За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіяння потерпілому фізичних страждань.
У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття провадження за ч.2 ст. 146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думки учасників процесу, суд, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження по справі, вважає вказане клопотання таким, що підлягає задоволенню, а провадження закриттю з наступних підстав.
Санкція ч. 2 ст. 146 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Тому відповідно до ст.12 КК України діяння, передбачене ч.2 ст. 146 КК України, інкриміноване обвинуваченому, належить до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Згідно із ч.2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. 
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146 КК України, 17 листопада 2018 року та 03 грудня 2018 року, а отже, фактично строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності мав сплинути відповідно 17 листопада 2023 року та 03 грудня 2023 року. Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений під час досудового розслідування перебував у розшуку з 15 грудня 2022 року по 18 грудня 2022 року, що підтверджується постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 15 грудня 2022 року, постановою про відновлення досудового розслідування від 18 грудня 2022 року, а також з 06 червня 2022 року по 10 червня 2022 року, що підтверджується постановами про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 06 червня 2022 року та листом Первомайського районного відділу поліції від 31 жовтня 2022 року за № 16543/67-22 про припинення розшуку ОСОБА_4 .
За таких обставин, зважаючи на те, що обвинувачений фактично перебував у розшуку у періоди з 06 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 15 грудня 2022 року по 18 грудня 2022 року, що зупинило перебіг строку на 9 днів, за такого строк давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності мав сплинути відповідно 26 листопада 2023 року та 12 грудня 2023 року.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, а кримінальне провадження за цим обвинуваченням щодо нього - закриттю у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України. 
Керуючись ч.8 ст. 284, ч.3 ст. 285, ст.ст. 288, 350, 372 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Звільнити  ОСОБА_4  на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.
Кримінальне провадження по обвинуваченню  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України закрити на  підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 3 ч.1 ст.49 КК України.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 7 діб з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1