БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №730/1301/25 
Провадження № 2/730/7/2026
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р.  м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ріхтера В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі – позивач, кредитодавець, ТОВ «Алекскредит») через свого представника – адвоката Попова Євгена Васильовича за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач, позичальник, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 31.12.2020 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 4356358 (далі – кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на суму 8 000,00 грн. Проте відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів та процентів за його користуванням, у результаті чого виникла заборгованість у сумі 46 424,80 грн. 
Згідно ухвали від 03.09.2025 суд постановив прийняти до розгляду позовну заяву, здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням відповідачу права протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову.
16.09.2025 від ОСОБА_1 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На підтвердження своїх доводів позичальник зазначила, що: 
- розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом;
- позивачем долучено копію листа ТОВ «ФК «Елаєнс» від 01.11.2024. такий лист не є розрахунковим документом та не підтверджує переказу коштів, операцій по банківському рахунку. Такий лист є неналежним та недопустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджує проведення платежу в системі про інформаційну взаємодію та приймання платежів між товариствами;
- позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів фактичного надання фінансових послуг відповідачу. Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази наявності у ТОВ «ФК «Елаєнс» ліцензії на право надання фінансових послуг відповідно до вимог статей 4, 5, 14 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові операції»;
- матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.
До відзиву на позовну заяву було додано клопотання про розгляд справи без участі відповідача.
22.09.2025 від представника позивача до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій він не визнав доводи та припущення відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю, наводячи наступні аргументи:
- у своєму відзиві відповідач не заперечує юридичного факту укладання кредитного договору № 4356358. Вона була ознайомлена з договором та правилами надання кредиту, повністю розуміла, погоджувалася і зобов`язувалася неухильно дотримуватись свої обов`язків та виконувати їх;
- відповідач уводить суд в оману, припускаючи, що договір про надання кредиту № 4356358 є недійсним у частині нарахування відсотків, однак це суперечить вимогам ст.ст. 1, 8 ЗУ «Про споживче кредитування»;
- ОСОБА_1 була обізнана зі всіма умовами відповідно до норм ЗУ «Про захист прав споживачів»;
- у своєму відзиві відповідач помилково наголошує на неустойці, проте їй нараховано лише відсотки за користування кредитом;
- щодо надання документів на підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача – перерахування коштів здійснюється через фінансові компанії, які надають послуги з переказу та зарахування коштів, у тому числі без відкриття рахунків на підставі укладених із ними договорів. Товариством було укладено договори з платіжними системами (ТОВ «ФК «Елаєнс») для отримання послуг, зокрема щодо переказу кредитних коштів на платіжні картки позичальників товариства. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування від банку інформації на підтвердження перерахування кредитних коштів позичальнику на підставі ухвали суду.
- у договорі сторони не передбачили досудове врегулювання спору;
- аргументація відповідача щодо відтермінування повернення кредиту до закінчення дії форс-мажору (воєнний стан) і що в цей період банк не може вимагати дострокового повернення кредиту у зв`язку з несвоєчасною сплатою коштів є нікчемним, так як у позовних вимогах зазначається про закінчення строку дії договору про надання кредиту та сплати заборгованості за цим договором.
02.10.2025 від ОСОБА_1 до суду засобами поштового зв`язку надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому вона просила суд витребувати у ТОВ «Алекскредит» докази на право надавати фінансові послуги – ліцензію.
Згідно ухвали від 06.10.2025 суд постановив витребувати від ТОВ «Алекскредит» докази на право надавати фінансові послуги – ліцензію.
08.10.2025 від представника позивача до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява про надання доказів на правомочність здійснення фінансових операцій – витяг з офіційного сайту НБУ про надання ліцензії на право здійснювати фінансові послуги.
Згідно ухвали від 08.10.2025 суд постановив витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитних коштів від ТОВ «Алекскредит».
21.10.2025 від позичальника до суду засобами поштового зв`язку надійшли додаткові пояснення у справі, в яких повідомила, що ТОВ «ФК «Елаєнс» має КВЕД 62.09 – «Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем». Тобто, цей КВЕД стосується технологічної (інформаційної), а не фінансової діяльності. Тобто, компанія може надавати ІТ-послуги, програмні рішення, платіжні інтерфейси, АРІ або технічні сервіси, але не має права здійснювати фінансові операції з коштами користувачів, включно з еквайрингом чи переказом коштів, а надання платіжних послуг без ліцензії є порушенням законодавства. Крім того, в межах предмету доказування позивач має довести виконання ним обов`язків за договором кредиту – надання ним своїх грошових коштів відповідачу на його картковий рахунок. У наданих позивачем банківських виписках з карткового рахунку відповідача відсутня інформація про те, що вказані грошові суми були перераховані саме ТОВ «Алекскредит». Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 уважає, що позивач не довів порушення його права, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
24.10.2025 від представника позивача за допомогою системи «Електронний суд» до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких він повідомив, що сторона позивача категорично не згодна, оскільки:
- ТОВ «ФК «Елаєнс» не є стороною по справі, тому вказана інформація не має будь-якого відношення до справи;
- суд постановив ухвалу про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк», тому отримана інформація дасть чітку відповідь на отримання коштів;
- позивач зміг показати суду, кому належить картковий рахунок (відповідачу), а позичальник показує свою дивну поведінку в завантаження суду до матеріалів справи інформацією, котра не відповідає нормам чинного законодавства України;
- щодо висновку відповідача, що позивач не довів порушення його права, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Якщо ОСОБА_1 вбачає у діях позивача шахрайство, то чому не звернулась до компетентних органів про незаконність дій?
Згідно ухвали від 10.11.2025 суд постановив повторно витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 за даним кредитним договором.
Згідно ухвали від 09.12.2025 суд постановив втретє витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену інформацію.
12.01.2026 суд вчетверте звернувся листом до АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з неотриманням відповіді на ухвали суду.
27.01.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду засобами поштового зв`язку надійшов лист, згідно якого на ім`я ОСОБА_1 у банку було емітовано картку, на яку 31.12.2020 було зараховано кошти у розмірі 8 000,00 грн. 
Позивач у судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. В матеріалах справи міститься письмове клопотання представника позивача про проведення розгляду справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, однак у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Одночасно до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.12.2020 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено Договір про надання кредиту № 4356358 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Відповідача № PS4356358.
Відповідно до умов п.1.3. Договору позики ТОВ «Алекскредит» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 8 000 грн, перерахувавши кошти на картковий рахунок, котрий надано ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 , номер операції: 08794751990099597479462214420965 (що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про прийняття до виконання платіжної інструкції відповідно до умов договору № 41346335 про переказ коштів від 18.10.2017). Платіж був виконаний 31.12.2020.
Фактично, з урахуванням пояснень відповідача, укладення такого договору та перерахування саме вказаної суми відповідачем не заперечується.
Відповідно п. 1.5. Договору позики Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та Проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф) (п. 2.26. Правил), яка може нараховуватися у випадку Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник. 
Згідно 1.6. Договору позики, п. розрахунок Зобов`язань (п. 2.18. Правил) Позичальника із зазначенням строків виконання кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, Основної суми кредиту (п. 2.28. Правил) та Процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, загальної вартості кредиту зазначаються у Графіку платежів (п. 2.6. Правил), який є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів у Договорі визначає окремі розрахунки Зобов`язань за Лояльними (покращеними) умовами кредитування (п. 2.25. Правил) та за Загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил).
Відповідно до укладених додаткових угод (4 шт.) та останньої укладеної угоди № 4 від 22.03.2021 сторони узгодили наступну сплату відсотків по Договору про надання кредиту № 4356358 від 31.12.2020: 
3. Відповідно до п. 1.7.3., 3.1., 5.3. Договору та умов цієї Додаткової угоди за Загальними умовами кредитування: 
3.1. Встановити подовжений Базовий період з 26.03.2021 до 04.04.2021 (включно); нараховувати протягом подовженого Базового періоду Проценти за користування кредитом за Базовою процентною ставкою у розмірі 1,52 % за один день користування Кредитом. 
3.2. На підставі п. 3.1. цієї Додаткової угоди, змінити Спеціальний період з 05.04.2021 до 01.10.2021 (включно), у якому нараховуються Проценти за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою у розмірі 3 % за один день користування Кредитом. 
3.3. Змінити Кінцеву дату виконання Договору - 01.10.2021 (включно), після спливу якої здійснюється нарахування пені за один день прострочення виконання Зобов`язання - 0%. 
4. Сторони дійшли згоди внести наступні зміни та доповнення до Графіку платежів у Додатку № 1 до Договору: 
• за Загальними умовами кредитування: 
- доповнити для Базового періоду: Дату початку періоду 26.03.2021, Дату платежу (Дату закінчення періоду) 04.04.2021, Загальну суму платежу 9 215,00 грн., Збільшення Процентів за користування кредитом 1 216,00 грн., Збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту 1 216,00 грн., Збільшення орієнтовної загальної вартості кредиту 1 216,00 грн.; 
- змінити для Базового періоду: Основну суму кредиту 7 999,00 грн., проценти за користування кредитом (замість Акційної процентної ставки) нараховувати за Базовою процентною ставкою у розмірі 1,52 %. 
- змінити для Спеціального періоду: Дату початку періоду 05.04.2021, Дату платежу (Дату закінчення періоду) 01.10.2021;
- для рядка «Всього»: доповнити: Дату платежу (Дату закінчення періоду) 01.10.2021 (співпадає з Кінцевою датою виконання Договору, див. п. 3.3. цієї Додаткової угоди), Збільшення загальної суми платежу 1 216,00 грн., Збільшення Процентів за користування кредитом 1 216,00 грн., Збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту 1 216,00 грн., Збільшення орієнтовної загальної вартості кредиту 1 216,00 грн.; змінити: проценти за користування кредитом (замість Акційної процентної ставки) нараховувати за Базовою процентною ставкою у розмірі 1,52%. Збільшити орієнтовну загальну вартість кредиту на: 1 216,00 грн. 
Пунктом 7.12 Договору позики, у якості підтвердження підписання Договору (вчинення електронного правочину) Позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інф Кредитодавця, Основна сума кредиту, процентні ставки та міститься активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч. 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Екземпляр Дого наданий Кредитодавцем Позичальнику у паперовому вигляді у порядку, передбаченому Розділом 13 Правил. 
Відповідно до п. 7.9. Договору позики, сторони погодили, що Договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст. 207, 639 Цивільного кодексу України застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання Позичальником цього Договору відбувається акцептування ним Оферти (пропозиції укласти електронний Договір), яка відповідно до п. 2.30. Правил містить усі істотні умови Договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповнов відбитку печатки Кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) Позичальника щодо включення до цього Договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові Позичальника, типу Кредиту, мети отримання Кредиту, порядку та умови надання Кредиту, Основної суми кредиту, Кінцевої дати виконання Договору. Акцептування Оферти здійснюється шляхом використання Електронного ідентифікатора (п. 2.13. Правил). 31.12.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Пропозицію укласти Договір (оферта) щодо надання кредиту № 4356358 (надалі по тексту – Пропозиція). 
Відповідно до п. 7.2. Пропозиції, сторони уклавши Договір шляхом акцептування Позичальником цієї Оферти, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. 
Однак, ОСОБА_1 порушила умови Договору позики та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 сума заборгованості відповідача за Договором про надання кредиту № 4356358 від 31.12.2020 становить 46 424 грн (сорок шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 80 копійок), з яких: 8 000 грн - сума кредиту; 38 424,80 грн - нараховані проценти за користування кредитом. 
За період дії договору Позичальником сплачено за договором 14 749,60 грн у рахунок погашення відсотків по договору про надання кредиту № 4356358 від 31.12.2020, що відповідно відображено у розрахунку заборгованості. Будь-які інші платежі зі сторони Відповідача були відсутні. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядок, визначеному частиною шостою цієї статті.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. 
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. 
Правильно застосувавши норми матеріального права, слід дійти обґрунтованого висновку про те, що Договір позики підписаний Позичальником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що є підтвердженням (належним та допустимим доказом) укладання між сторонами даного правочину. 
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір позики між Кредитором та Позичальником не був би укладений. 
Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). 
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). 
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. 
Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, шо боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України. 
Позивачем, керуючись ч. 2 ст. 1050, ст. 1048 ЦК України та кредитним договором, відповідачу надіслано повідомлення – вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена.
Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідачем, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань.
Доводи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив, додатковими поясненнями, повністю спростовуються матеріалами справи, у тому числі копією ліцензії Нацкомфінпослуг на надання коштів та банківських металів у кредит та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260112/78521-БТ від 16.01.2026 про перерахування коштів 31.12.2020 на картковий рахунок ОСОБА_1 .
Одночасно, на думку суду, позиція відповідача суперечить і судовій практиці.
Так, кредитний договір зафіксований в кількох документах, створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису уповноваженого представника кредитодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника, особу якого було ідентифіковано й верифіковано, а тому, письмова форма даного правочину дотримана. При цьому, суд констатує, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без вчинення послідовності дій щодо акцептування пропозиції укласти електронний договір, подальше укладення між позивачем і відповідачем електронного кредитного договору на сайті є неможливим. Тобто, на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному кредитному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він у силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Зазначене відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», не суперечить приписам ст.ст. 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України та узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 10 червня 2021 у справі № 234/7159/20, від 23 березня 2020 у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання щодо перерахування коштів за кредитним договором виконало належним чином, що безумовно підтверджується матеріалами справи. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином і несвоєчасно, кредит, проценти за його користуванням до умов договору та графіку платежів не сплатив.
При чому, суд уважає правомірним нарахування позивачем процентів за користування кредитом саме у межах встановленого та погодженого сторонами строку дії договору, а також їх розміру, ці відсотки не є процентами, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України), що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Як правильно зазначає позивач, відсотки за користування кредитом не є штрафом, пенею чи таким іншим, про що зазначає відповідач.
Також, згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 справа № 911/3685/17 та від 04.06.2020 справа № 640/18354/14-ц до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
У цій справі встановлено, що відповідач частково виконав умови договору, ним було частково сплачено тіло кредиту та відсотки, що відповідачем не заперечувалося.
Доводи щодо несправедливості розміру нарахованих відсотків судом не беруться до уваги, оскільки такі були погоджені відповідачем, який був, перед укладенням договору, обізнаний з усіма істотними умовами, в тому числі, й щодо відсотків. Жодних доказів, що такий договір було укладено під впливом помилки чи збігом тяжких життєвих ситуацій не надано.
Також, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (місцезнаходження: вул. Я. Самарського, буд. 12-А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 41346335) заборгованість за договором про надання кредиту № 4356358 від 31.12.2020 у розмірі 46 424,80 грн (сорок шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 80 копійок). 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (місцезнаходження: вул. Я. Самарського, буд. 12-А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 41346335) судовий збір в сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ріхтер В.В.