ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23572/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року (суддя Н.Є. Калугіна)
у справі № 160/23572/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», викладеної у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 02.07.2025 № 046350020030, протиправними та скасувати рішенні про відмову у призначенні пенсії від 02.07.2025 №046350020030;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2000 по 29.06.2004;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 24.06.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протиправним рішенням пенсійного органу порушено право позивача на пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 02.07.2025 №046350020030 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2000 по 29.06.2004 (без урахування зарахованих періодів проходження позивачем виробничої практики з 16.02.2004 по 24.03.2004, з 26.03.2004 по 08.04.2004 та з 10.04.2004 по 26.04.2004);
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 24.06.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду. 
Судом першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Суд з`ясував, що відповідно до диплому та додатку до нього, позивач з 30.08.2000 по 30.06.2004 навчався в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та отримав кваліфікацію «гірничий технік-технолог».
Відповідно до алгоритму розрахунку стажу, до пільгового стажу позивача зараховано періоди проходження позивачем виробничої практики з 16.02.2004 по 24.03.2004, з 26.03.2004 по 08.04.2004 та з 10.04.2004 по 26.04.2004.
Водночас, суд зауважив, що причин незарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання позивача з 01.09.2000 по 29.06.2004 (без урахування зарахованих періодів проходження позивачем виробничої практики з 16.02.2004 по 24.03.2004, з 26.03.2004 по 08.04.2004 та з 10.04.2004 по 26.04.2004), пенсійний орган не зазначає.
За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про необхідність зарахування до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоду навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2000 по 29.06.2004 (без урахування зарахованих періодів проходження позивачем виробничої практики з 16.02.2004 по 24.03.2004, з 26.03.2004 по 08.04.2004 та з 10.04.2004 по 26.04.2004).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник вказує, що згідно розрахунку, який здійснив пенсійний орган відповідно до поданих позивачем документів, пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 21 роки 01 місяців 20 днів, роботи підземні, професії за постановою №202 - 21 рік 01 місяців 20 днів, що не дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV. Відтак, скаржник наполягає, що спірне рішення від 02.07.2025 №046350020030 є правомірним, а тому підстав для задоволення позову немає.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач 24.06.2025 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява та додані до неї документи розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. 
За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 046350020030 від 02.07.2025 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, а саме 25 років роботи підземні, професії за постановою №202.
Як зазначено в цьому рішенні, позивач звернувся 24.06.2025 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України до управління із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: паспорт, код, трудову книжку, диплом про навчання, довідки про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №14/6-1313 від 06.06.2025, №542 від 24.06.2025.
Аналіз наданих документів показує, що пільговий стаж роботи позивача становить:
- робота за Списком №1 - 21 рік 01 місяць 20 днів;
- на підземних і відкритих гірничих роботах (Постанова № 202) (25) — 21 рік 01 місяць 20 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Загальний страховий стаж, з урахуванням додаткових років (за Список №1), становить 45 років 6 місяців.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
В спірному випадку за позицією позивача до його пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії згідно положень ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV, має бути зарахований період його навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2000 по 29.06.2004. 
З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
Згідно приписів ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до диплому молодшого спеціаліста серії НОМЕР_1 та додатку до нього, позивач з 30.08.2000 по 29.06.2004 навчався в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та отримав кваліфікацію «гірничий технік-технолог».
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно приписів ст. 43 Закону України від 23.05.1991 № 1060-XII «Про освіту» (чинному, станом на час навчання позивача) було визначено, що вищими закладами освіти є зокрема технікум.
Згідно приписів ст. 41 цього Закону до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Отже, позивач у спірному періоді з 01.09.2000 по 29.06.2004 навчався у вищому навчальному закладі – технікумі.
Відтак, оскільки позивач у спірному періоді навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»), то пенсійний орган правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання з 01.09.2000 по 29.06.2004 (без урахування зарахованих періодів проходження позивачем виробничої практики з 16.02.2004 по 24.03.2004, з 26.03.2004 по 08.04.2004 та з 10.04.2004 по 26.04.2004).
Подібну позицію висловленою Верховним Судом в постанові від 10.10.2019 року у справі № 676/5212/17.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірне рішення відповідача від 02.07.2025 №046350020030 є правомірним, адже пільговий стаж позивача на роботах, які передбачені постановою Кабінетом Міністрів України №202, складає лише 21 рік 01 місяць 20 днів та є недостатнім для призначення пенсії позивачу згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, а доводи позивача про наявність підстав для зарахування до його пільгового стажу вказаного вище періоду навчання свого підтвердження не знайшли.
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові.
Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 160/23572/25 скасувати, ухвалити нове рішення.
В позові відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров