ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/58180/24 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лапій С.М., 
Суддя-доповідач Кобаль М.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Кобаля М.І.,
суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К., 
при секретарі: Литвин С.В.
за участю:
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Динник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати позивачу збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні позивача у закладах охорони здоров`я за періоди: з 12.10.2023 по 21.11.2023, з 22.11.2023 по 14.12.2023 та з 23.01.2024 по 07.02.2024 та перебуванні у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 07.02.2024 по 08.03.2024;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні позивача у закладах охорони здоров`я за періоди: з 12.10.2023 по 21.11.2023, з 22.11.2023 по 14.12.2023 та з 23.01.2024 по 07.02.2024 та перебуванні у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 07.02.2024 по 08.03.2024 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року закрито провадження у справі.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги повністю (за текстом апеляційної скарги).
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, які з`явилися у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження в даній справі, згідно із п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачем, згідно довідки про доходи від 14.01.2025 №3, позивачу у лютому 2024 року було виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 316 129,03грн. та у жовтні 2024 року додаткову винагороду за поранення згідно витягу №718 від 20.10.2024 у розмірі 154 838,71 грн.
З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що після відкриття провадження у справі №320/58180/24 оскаржувана бездіяльність відповідачем була виправлена, у зв`язку із чим вирішувати питання про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, не є необхідним для повного відновлення законних прав та інтересів позивача.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на наступне.
В даному випадку спірним є питання чи виправлено самостійно відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, оскаржувані порушення, які стали предметом даного позову.
21.01.2025 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, у зв`язку із тим, що згідно з рапортом ТВО начальника медичної служби начальника медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 №341, позивачу виплачено за період з 10.10.2023 по 14.12.2023, з 15.12.2023 по 14.01.2024 додаткову грошову винагороду з розрахунку на місяць пропорційно часу лікування. Згідно з рапортами начальника медичної служби начальника медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2024 №3614 та №3616 позивачу виплачено, за період з 23.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 08.03.2024 додаткову грошову винагороду з розрахунку на місяць пропорційно часу лікування і перебування у відпустці для лікування після поранення.
У даному випадку, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно із п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, провадження у справі підлягає закриттю щодо оскаржуваної бездіяльносі Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати позивачу збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Так, судом першої інстанції взято до уваги додану відповідачем до клопотання про закриття провадження довідку про доходи від 14.01.2025 № 3, згідно якої позивачу у лютому 2024 року було виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 316 129,03 грн. та у жовтні 2024 року додаткову винагороду за поранення згідно витягу №718 від 20.10.2024 у розмірі 154 838,71 грн. (а.с.49).
Дослідивши матеріали справи та доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Зі змісту даної норми випливає, що провадження у справі на підставі даного пункту частини 1 статті 238 КАС України може бути закритим за наявності таких обов`язкових умов: 
- виправлення суб`єктом владних повноважень у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності порушень; 
- відсутності підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, колегія судді апеляційної інстанції доходить висновку, що в даному випадку існує необхідність для з`ясування істотних умов у справі, а саме:
- чи були виправлені суб`єктом владних повноважень оскаржувані порушення і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Не зачіпаючи суті справи та предмету спору, оскільки судом першої інстанції не було надано правову оцінку в цій частині, колегія суддів апеляційної інстанції доходить наступного висновку.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що згідно з довідкою про доходи від 14.01.2025 № 3, ОСОБА_1 у лютому 2024 року було нараховано грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 316 129,03 грн. та у жовтні 2024 року додаткову винагороду за поранення, згідно витягу №718 від 20.10.2024 у розмірі 154 838,71 грн. (а.с.49).
Судом апеляційної інстанції, в даному випадку, досліджується питання чи надано відповідачем суду належні докази саме виплати позивачу спірної додаткової винагороди за поранення, згідно витягу №718 від 20.10.2024, у розмірі 154 838,71 грн.
Як стверджує скаржник в апеляційній скарзі, додаткова винагорода за поранення, згідно витягу №718 від 20.10.2024, у розмірі 154 838,71 грн., станом на момент подання позовної заяви та апеляційної скарги, не виплачена.
У свою чергу, відповідачем зазначені доводи не спростовано належними та допустимими доказами.
Разом з тим, ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано довідку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за період з 07.01.2024 року по 14.11.2025 року, в якій відсутня інформація про надходження на рахунок позивача додаткової винагороди за поранення в розмірі 154 838,71 грн.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції не надано оцінку спірним відносинам в частині позовних вимог, які стосується саме виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за поранення в розмірі 154 838,71 грн., а тому між сторонами існує спір про право, відповідно, судом першої інстанції помилково закрито провадження, згідно із п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у даній адміністративній справі, а тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки судом першої інстанції справа не розглянута по суті позовних вимог, відповідно оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 238, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325, 328 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року про закриття провадження у справі - скасувати.
Справу № 320/58180/24 направити для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 329 цього Кодексу.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 14.04.2026 року