ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6397/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Момонт Г.М.) в адміністративній справі №340/6397/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням його уточненням, до Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 керівництва КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області”, яка полягає у невжитті необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів;
- зобов`язання відповідача-1 КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області” подати до відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 повний і належним чином оформлений пакет документів для бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства;
- визнання протиправними дій відповідача-1 кадрової служби КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області”, які полягали у поданні неповного пакета документів (заява №20250721-1213715) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило незаконну відмову у бронюванні позивача;
- визнання протиправною безпідставну відмову відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі позивачу паперового військово-облікового документа;
- зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 внести в офіційні військово-облікові документи позивача правильні відомості про вищу медичну освіту ОСОБА_1 та присвоїти військово-облікову спеціальність відповідно до фаху “лікар”;
- визнання неправомірними дій відповідача-1 кадрової служби Комунального некомерційного підприємства “Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області” Кіровоградської обласної ради, які полягали у безпідставному формулюванні, що подання позивачем документів на бронювання нібито перешкоджає діяльності Збройних Сил України;
- визнання протиправними дій відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у безпідставному трактуванні неявки позивача за повісткою від 11.09.2025 р. як ухилення від мобілізації, оскільки така неявка обґрунтована медичними причинами та підтверджена відповідними документами;
- зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово призупинити будь які дії щодо мобілізації позивача до повного розгляду справи судом та оформлення його бронювання як медичного працівника;
- зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити заходів контролю за діями підпорядкованого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити належне оформлення і реєстрацію бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення адміністративного шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання законної сили рішенням у справі №340/6397/25.
23.01.2026 до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:
- зупинення дії запису (рішення) ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування ОСОБА_1 у статусі “розшук” в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в інформаційній системі “Оберіг” до набрання законної сили рішенням суду у справі №340/6397/25;
- заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 використовувати відомості про перебування ОСОБА_1 у статусі “розшук” для будь-яких цілей, пов`язаних з обмеженням прав ОСОБА_1 , виконанням ОСОБА_1 професійних обов`язків лікаря та процедурою бронювання, до набрання законної сили рішенням суду у справі №340/6397/25.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що статус “розшук” у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів і в інформаційній системі "Оберіг" не є самостійним, відокремленим явищем, а є прямим наслідком дій та рішень Відповідача-2, які є предметом оскарження у даній справі. Саме використання цього статусу Відповідачем-2 створює триваючі негативні правові наслідки для позивача та блокує реалізацію його трудових прав. Також позивач зазначив, що факт неможливості реалізації права ОСОБА_1 на бронювання підтверджений листом КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР” від 18.12.2025 р. №1603, який долучений до матеріалів справи. У вказаному листі роботодавець позивача прямо зазначив, що процедура бронювання ОСОБА_1 є неможливою у зв`язку з наявністю інформації від ІНФОРМАЦІЯ_2 (лист від 25.11.2025 №1/3368) про нібито порушення позивачем військового обліку, а також у зв`язку з відомостями, отриманими з інформаційного порталу Національної поліції щодо електронного звернення про його доставлення. На думку позивача, наявність запису про “розшук” та його використання відповідачем-2 має реальні, а не гіпотетичні наслідки, а саме фактичну і повну неможливість оформлення бронювання. З огляду на те, що процедура бронювання має обмежені строки, невжиття заходів забезпечення позову призводить до невідворотної шкоди правам позивача ще до ухвалення рішення суду по суті. Окрім того, позивач вказав, що захід, застосований ухвалою суду від 05.12.2025 р. (заборона призову), не забезпечує захист права позивача на бронювання, оскільки це право блокується не фактом можливого призову, а саме наявністю чинного запису про “розшук” та його використання відповідачем-2.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 заяву про забезпечення позову залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним. ОСОБА_1 вважає, що пропри наявність ухвали суду про забезпечення позову, порушення його прав не припинилося. Так скардник стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжив використовувати статус «розшук», внесений до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і до інформаційної системи «Оберіг». Саме збереження та використання цього статусу спричинило нові, самостійні та триваючі негативні правові наслідки для позивача, які не були усунуті попереднім заходом забезпечення позову. Зокрема, виявилося, що наявність статусу «розшук» у системі «Оберіг» фактично унеможливлює реалізацію права позивача на бронювання як лікаря екстреної медичної допомоги, що і є предметом основного адміністративного позову. Крім того, ключовою підставою для звернення із заявою від 23.01.2026 року стали нові докази та нові обставини, які об`єктивно не могли бути предметом оцінки суду під час розгляду попередніх заяв. Таким доказом є лист КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР», яким підтверджено неможливість здійснення бронювання ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю інформації щодо статусу «розшук» та відповідних відомостей з інформаційних ресурсів Національної поліції.
Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Суд першої інстанції залишаючи без розгляду заяву позивача від 23.01.2026 про забезпечення позову виходив з того, що заявник зловживає процесуальними правами, враховуючи, що заява подана вже вдруге, а ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 було вирішено аналогічне за вимогами та обґрунтуваннями заяви позивача. 
Колегія суддів переглядаючи судове рішення, не вбачає підстав для його скасування з огляду на наступне.
З матеріалів електронної справи вбачається, що ОСОБА_1 21.01.2026 подав суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: зупинення дії запису (рішення) ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування ОСОБА_1 у статусі «розшук» в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в інформаційній системі «Оберіг» до набрання законної сили рішенням суду у справі №340/6397/25; заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 використовувати відомості про перебування ОСОБА_1 у статусі «розшук» для будь-яких цілей, пов`язаних з обмеженням його трудових прав, виконанням ним професійних обов`язків лікаря та процедурою бронювання, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 у задоволенні заяви про забезпечення позову від 21.01.2026 відмовлено.
Суд відмовляючи у задоволенні клопотання зазначив, що дії (рішення) ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування ОСОБА_1 у статусі «розшук» в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в інформаційній системі «Оберіг» не є предметом спору у даній справі. Також судом зазначено про відсутність доказів використання ІНФОРМАЦІЯ_4 відомостей про перебування ОСОБА_1 у статусі «розшук» для будь-яких цілей, пов`язаних з обмеженням прав ОСОБА_1 , виконанням ним професійних обов`язків лікаря та процедурою бронювання.
23.01.2026 позивачем повторно подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:
- зупинення дії запису (рішення) ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування ОСОБА_1 у статусі “розшук” в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в інформаційній системі “Оберіг” до набрання законної сили рішенням суду у справі №340/6397/25;
- заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 використовувати відомості про перебування ОСОБА_1 у статусі “розшук” для будь-яких цілей, пов`язаних з обмеженням прав ОСОБА_1 , виконанням ОСОБА_1 професійних обов`язків лікаря та процедурою бронювання, до набрання законної сили рішенням суду у справі №340/6397/25.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що статус “розшук” у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів і в інформаційній системі "Оберіг" не є самостійним, відокремленим явищем, а є прямим наслідком дій та рішень Відповідача-2, які є предметом оскарження у даній справі. Саме використання цього статусу Відповідачем-2 створює триваючі негативні правові наслідки для позивача та блокує реалізацію його трудових прав. Також позивач зазначив, що факт неможливості реалізації права ОСОБА_1 на бронювання підтверджений листом КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР” від 18.12.2025 р. №1603, який долучений до матеріалів справи. У вказаному листі роботодавець позивача прямо зазначив, що процедура бронювання ОСОБА_1 є неможливою у зв`язку з наявністю інформації від ІНФОРМАЦІЯ_2 (лист від 25.11.2025 №1/3368) про нібито порушення позивачем військового обліку, а також у зв`язку з відомостями, отриманими з інформаційного порталу Національної поліції щодо електронного звернення про його доставлення. На думку позивача, наявність запису про “розшук” та його використання відповідачем-2 має реальні, а не гіпотетичні наслідки, а саме фактичну і повну неможливість оформлення бронювання. З огляду на те, що процедура бронювання має обмежені строки, невжиття заходів забезпечення позову призводить до невідворотної шкоди правам позивача ще до ухвалення рішення суду по суті. Окрім того, позивач вказав, що захід, застосований ухвалою суду від 05.12.2025 р. (заборона призову), не забезпечує захист права позивача на бронювання, оскільки це право блокується не фактом можливого призову, а саме наявністю чинного запису про “розшук” та його використання відповідачем-2.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заява від 23.01.2026 не містить нових обґрунтувань, обставин чи доказів, відмінних від викладених у попередній заяві які б свідчили про зміну обставин після постановлення ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2026. 
Додання ОСОБА_1 до заяви від 23.01.2026 листа КНП “ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР” від 18.12.2025 р. №1603 не змінює її обґрунтувань відмінних від викладених у попередній заяві.
Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У той же час зі змісту ст. 45 КАС України слідує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Частиною 3 ст. 45 КАС України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що заява про забезпечення позову від 23.01.2026 є аналогічною до вже розглянутої та вирішеної судом, з огляду на що, враховуючи положення ч. 3 ст. 45 КАС України, підлягає залишенню без розгляд.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні. 
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року в адміністративній справі №340/6397/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак