Справа № 522/645/26
Провадження №2-а/522/152/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року          м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді – Абухіна Р.Д.,
за участі секретаря судового засідання – Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №R5081 від 18.07.2025 року,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси 19.01.2026 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №R5081 від 18.07.2025 року, підписану начальником ТЦК та СП Фартушняком Сергієм Геннадійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 5115 26.06.2018 р., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , далі Позивач, 08.07.2025 р. встановив застосунок Резерв+ та оновив свої військово-облікові дані.
15.07.2025 р., позивач направив через застосунок Резерв+ Заяву про вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення правил військового обліку. За текстом заяви, він також, визнав факт вчинення адміністративного правопорушення та надав згоду на притягнення до адміністративної відповідальності без його присутності. При цьому в загальному тексті заяви було відсутнє посилання на конкретну законодавчу норму порушення правил військового обліку, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
18.07.2025 р. через сповіщення у Резерв+ було отримано повідомлення про те, що є рішення по справі, можна оплатити штраф зі знижкою. При цьому номеру, дати, тексту постанови із посиланням на відповідну норму про накладення адміністративного штрафу та активного посилання на оплату онлайн – не було.
22.07.2025 р. в розділ «Штрафи онлайн» у застосунок Резерв+ надійшло повідомлення з деталями справи. Причиною накладення адміністративного штрафу є не уточнення персональних даних вчасно за особистою заявою позивача від 15.07.2025 р. Винесена Постанова № R5081 за ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_2 . Текст та дата Постанови № R5081 у застосунку Резерв+ відсутні та Позивачу не надіслані.
Згідно зі змінами до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, які набули чинності 18.05.2024 р., усі військовозобов`язані зобов`язані були оновити свої військово-облікові дані протягом 60 днів, тобто до 16.07.2024 року.
Позивач вважає, що відповідно до абз. 9 ст. 38 КУпАП, у період мобілізації адміністративне стягнення за вчинення в особливий період (у період мобілізації) правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Починаючи з 17 липня 2025 року, Відповідач втратив законне право штрафувати Позивача за те, що він не оновив військово-облікові дані до 16 липня 2024 року.
Ураховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений абз.9 ст.38 КУпАП, то провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст.38 КУпАП.
Також, в позові зазначає, що 25.07.2025 р., Позивач, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання противоправною та скасування постанови № 25081 про адміністративне правопорушення без визначеної дати, оскільки самої Постанови Позивачу направлено не було, а дата прийняття відповідної Постанови була відсутня, як і сам текст у застосунку Резерв+.
16.10.2025 р. Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/17023/25-Е було прийнято рішення у справі, за яким у задоволенні позову про скасування Постанови № 25081 без визначеної дати, за якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, було відмовлено.
В мотивувальній частині рішення, судом було зазначено, що до суду 09.09.2025 р. надійшло клопотання від ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому зазначено, що на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2025 р. повідомляють, що згідно журналу обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 , Постанова № R5081 не зареєстрована та не виносилась, а Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою не надано оскаржувану постанову. Витребування доказів, за заявою позивача не надало результатів, оскільки відповідно до клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено, що на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2025 р. повідомлено, що згідно журналу обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 постанова №R5081 не зареєстрована та не виносилась. Отже, суд дійшов висновку, про відсутність підстав про скасування постанови № R5081, адже такої постанови не виносилось. З огляду на вищевикладене, суд знайшов позов необґрунтованим, недоведеним і через це не знайшов підстав для його задоволення.
Ухвалою суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання, яке відбулось 17.03.2026 представник позивача наполягала на задоволенні позу. Представник відповідача у судове засідання з`явився, відзив не надавав. Надав усні пояснення, в яких зазначив, що при наданні відповіді при розгляді попереднього позову щодо відсутності відомостей про складання Постанови № R5081, можливо було допущено технічну помилку. Заперечував щодо відшкодування правової допомоги.
Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 5115 26.06.2018 р., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , далі Позивач, 08.07.2025 р. встановив застосунок Резерв+ та уточнив свої військово-облікові дані.
25.07.2025 р., Позивач, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання противоправною та скасування постанови № 25081 про адміністративне правопорушення без визначеної дати, оскільки самої Постанови Позивачу направлено не було, а дата прийняття відповідної Постанови була відсутня, як і сам текст у застосунку Резерв+.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2025 р. відкрито провадження у справі № 522/17023/25-Е, провадження №2-а/522/413/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання противоправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу.
За клопотанням Позивача, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2025 р. у справі № 522/17023/25-Е було витребувано у Відповідача Постанову № 25081 винесену ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КУпАП та наказ про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .
16.10.2025 р. Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/17023/25-Е було прийнято рішення у справі, за яким у задоволенні позову про скасування Постанови № 25081 без визначеної дати, за якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, відмовлено.
В мотивувальній частині рішення, судом було зазначено, що до суду 09.09.2025 р. надійшло клопотання від ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому зазначено, що на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2025 р. повідомляють, що згідно журналу обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 , Постанова № R5081 не зареєстрована та не виносилась, а Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою не надано оскаржувану постанову. Витребування доказів, за заявою позивача не надало результатів, оскільки відповідно до клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено, що на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2025 р. повідомлено, що згідно журналу обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 постанова №R5081 не зареєстрована та не виносилась. Отже, суд дійшов висновку, про відсутність підстав про скасування постанови № R5081, адже такої постанови не виносилось.
Відповідно до оскаржуваної постанови № R5081 від 18.07.2025, отримана представником позивача 14.01.2026 та надана до позовної заяви, зазначено: «За результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив(ла) персональні дані вчасно, встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин (громадянка) ОСОБА_1 скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.».
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про адміністративну процедуру», Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства.
Принцип добросовісності передбачає врахування інтересів усіх сторін і використання всіх передбачених законом інструментів для позитивного вирішення справ.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 та 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися порядок виконання адміністративного стягнення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчения ст. 38 КУпАП. на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених
Відповідно до абз. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Приписами ч. 9 ст. 38 КУпАП, передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто 3. можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень с підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, можливо встановити лише шляхом розгляду у справи по суті, та перевірки фактичних обставин.
Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. 
Згідно зі змінами до ЗУ «про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, які набули чинності 18.05.2024, усі військовозобов`язані зобов`язані були оновити свої дані протягом 60 днів, тобто до 16.07.2024 року.
Відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП, у період мобілізації адміністративне стягнення особливий період (у період мобілізації) правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. за вчинення.
08.07.2025 р. Позивач, через застосунок Резерв+, уточнив свої військово-облікові дані, що підтверджується даними з його військово-облікового документу. Таким чином, з 08.07.2025 р. позивач припинив вчиняти правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. 
15.07.2025 р. Позивач, через застосунок Резерв, подав заяву про вчинення адміністративного правопорушення за не оновлення військово-облікових даних. Таким чином, за особистою заявою Позивача, 15.07.2025 р. Відповідачем було виявлено адміністративне правопорушення та відповідно до ст. 279-9 КУпАП, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням тримісячного строку на накладення адміністративного стягнення, після його виявлення, за вчинення в особливий період (у період мобілізації) правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП, 16.10.2025 р., у Відповідача закінчився строк на накладення адміністративного стягнення на Позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.
Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
У контексті оцінки доводів позовної заяви, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи наявні факти порушення, інші доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доведені факти порушення переважують наведені аргументи.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 9, ч. 3 ст. 210, 235, 247, 251, 252, 254, 256, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 77, 79, 118, 122, 123, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №R5081 від 18.07.2025 року – задовольнити.
Постанову № R5081 від 18 липня 2025 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) підписану Фартушняк Сергієм Геннадійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; IBAN НОМЕР_4 в АТ «СЕНС БАНК») документально підтверджену суму судового збору у розмірі 513,44 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:          Р.Д. Абухін

19.03.26