Справа № 452/4362/25 
Провадження № 2/452/78/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2026 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 17 листопада 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»до ОСОБА_1 про стягнення 11900 грн. заборгованості за кредитним договором № 23.08.2020-100004741 від 23 серпня 2020 року; 2422 грн. 40 коп. судового збору та
6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтований тим, що 23.08.2020 року між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 23.08.2020-100004741 (далі за текстом - Договір).
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка), та чеком про електронний переказ коштів від 23.08.2020 р.; строк користування кредитом за умовою "Короткий кредит": 14 календарних днів з дати отримання; строк користування кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання; проценти за умовою "Короткий кредит": 1 960 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); проценти за умовою "Довгий кредит": 4 900 грн. 00 коп, що становить 70% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів за умовою "Короткий кредит": сума Кредиту 7 000 грн. 00 коп. та проценти 1 960 грн. 00 коп. сплачуються до 05.09.2020 включно; графік платежів за умовою "Довгий кредит": сума Кредиту 7 000 грн. 00 коп. та проценти 4 900 грн. 00 коп. сплачуються до 19.09.2020 включно.
Відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 11900,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 7000,00 грн. та за відсотками 4900,00 грн..
Між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено Договір факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024 р. (далі за текстом - «Договір факторингу»).
Так, відповідно до п. 5.1.1 зазначеного Договору факторингу Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом, згідно цього договору.
В свою чергу, позивачем 15.10.2024 року на фінансовий номер телефону відповідача ОСОБА_1 , а саме: НОМЕР_1 , було направлено СМС-повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу №СЦ-091024- 14 від 09.10.2024р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 23.08.2020-100004741 від 23.08.2020. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф. 601; 0-800-20-33-20; Info@newcollector.com.ua; http://newcollector.com.ua/"; сплачувати необхідно в ТОВ «Новий Колектор» Статус доставки: DELIVERED.
Отже, станом на дату подання позовної заяви позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором № 23.08.2020-100004741 від 23.08.2020 року, укладеним між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 .
У зв`язку із наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати (а.с.1-9).
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 28 листопада 2025 року, яка надійшла до суду 23 грудня 2025 року, ОСОБА_1 вибула на прізвище « ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17). 
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.19).
До суду 19 січня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки ОСОБА_1 , яка просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, застосувати наслідки спливу строку позовної давності, оскільки кредитний договір укладено 23.08.2020 року, строк виконання зобов`язання настав у 2020 році, позивач звернувся до суду у 2025 році, після спливу строку позовної давності. Крім того вважає, що позивачем не довений факт переходу права вимоги до неї, оскільки не наданий повний реєстр боржників та її не було повідомлено про зміну кредитора. Відповідачка вважає розрахунок заборгованості необгрунтованим, а проценти неспівмірними. Витрати на професійну правничу допомогу зазначені у позові є завищені у зв`язу з простотою та банальністю справи (а.с. 23-26).
На адресу суду 27 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_5 подала додаткові пояснення у справі, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, щодо форми договору між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 23.08.2020-100004741 від 23.08.2020 року в електронному вигляді шляхом його підписання відповідачем акцепту електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Щодо розрахунку суми заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Щодо повідомлення боржника про відступлення права вимоги, до позовної заяви було додано Список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, а також копію Повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу, що підтверджують письмове повідомлення відповідачки про відступлення права грошової вимоги факторові. У відповідності до правого висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у його постанові від 06.02.2018 р. у справі №278/1679/13-ц: "Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань". Отже, невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, ані первинному кредитору, ані фактору, не звільняє останню від виконання грошового зобов`язання (а.с.27-35).
До суду 11 лютого 2026 року надійшло заперечення (на відповідь на відзив) від відповідачки ОСОБА_1 , яке мотивоване тим, що подані представником позивача додаткові пояснення не містять належних заперечень проти доводів відповідача та фактично зводиться до переказу норм законодавства без їх застосування до спірних правовідносин і без належного доказового підтвердження. Щодо позовної давності ключові доводи відповідачки про сплив строку позовної давності позивачем проігноровані повністю. Надані матеріали не містять доказів фактичного отримання відповідачем кредитних коштів у розумінні вимог ст. 76-81 ЦПК України. Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість позовних вимог, не спростував доводи відповідача та повністю проігнорував факт спливу строку позовної давності. А тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 36-39).
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 ,  яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, 26.02.2026 року надала заяву про доручення до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб, копію паспорта, де її прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », оскільки даний позов подано на її дівоче прізвище, додала військовий квиток та довідку (форми 5) згідно якої ОСОБА_1 з 21 травня 2024 року перебуває на військовій службі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У пункті 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі
№ 127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 23.08.2020 року укладено електронний кредитний договір № 23.08.2020-100004741 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепта).Договор підписаний електронним підписом Позичальника - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору - 6L583. 
В пропозиції про укладення кредитного договору передбачено, що кредитний договір складається з наступних електронних документів, якімістять всійого істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена насайтіКредитора заявка,сформована насайтіКредитора після ідентифікаціїПозичальника, обрання ним конкретних умов таїх схвалення Кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції(акцепт),сформована насайтіКредитора, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора(кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленніна номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
У пункті 4.6 Пропозиції зазначено, що позичальник підтверджує, що: він уклав цей Договір, повністю усвідомлюючи значення своїх дій тазгідно з вільним волевиявленням; він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови Договору, свої права та обов`язки за Договором і погоджується з ними; він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для укладення Договору, та має здатність виконувати його умови.
Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п.2.1 Договору).
Згідно п. 2.3. Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника.
У разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до Позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4. кредитного договору (п.7.1 Договору).
Згідно заявки позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума Кредиту: 7 000 грн. 00 коп.; строк користування Кредитом за умовою "Короткий кредит": 14 календарних днів з дати отримання; строк користування кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання; проценти за умовою "Короткий кредит": 1 960 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); проценти за умовою "Довгий кредит": 4 900 грн. 00 коп, що становить 70% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів за умовою "Короткий кредит": сума кредиту 7 000 грн. 00 коп. та проценти 1 960 грн. 00 коп. сплачуються до 05.09.2020 включно; графік платежів за умовою "Довгий кредит": сума кредиту 7 000 грн. 00 коп. та проценти 4 900 грн. 00 коп. сплачуються до 19.09.2020 включно.
Позичальник обирає умову "Короткий кредит" шляхом здійснення дій - повернення кредиту у дату, вказану в Графіку платежів за умовою Короткий кредит та сплати вищевказаних Процентів за користування Кредитом (Проценти) за умовою "Короткий кредит". Сторони погоджуються, що при нездійсненні Позичальником вказаних дій кредит вважається отриманим за умовою "Довгий кредит", а Позичальник зобов`язаний повернути кредит у дату, вказану в Графіку платежів за умовою "Довгий кредит" та сплатити вищевказані Проценти за користування Кредитом (Проценти) за умовою "Довгий кредит".
Відповідно до заявки від 23.08.2020 року кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн., а відповідачкою отримано кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн. що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 23.08.2020 року.
Згідно Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 23.08.2020-100004741 позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з якими він попередньо уважно ознайомився.
Договор підписаний електронним підписом Позичальника - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору 6L583. 
Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору.
Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 7000,00 грн. відповідачці (позичальнику) на банківську карту НОМЕР_2 підтверджується чеком від 23.08.2020 № 57025103000 з призначенням платежу «по договору N23.08.2020-100004741».
Відтак, ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання, надавши відповідачці ОСОБА_1 кошти за Договором у встановленому розмірі та на узгоджених між ними умовах.
В свою чергу, позичальниця свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.11.2025 р. утворилась заборгованість у розмірі 11900,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 7000,00 грн. та за відсотками 4900,00 грн., що стверджується довідкою про розмір простроченої заборгованості від 29.10.2025 року.
За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно із частиною третьою статті 1079 ЦК України у договорах факторингу - фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Як встановлено судом між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» (далі за текстом - «Фактор», «Позивач») укладено Договір факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024 р. (далі за текстом - «Договір факторингу»).
Так, відповідно до п. 5.1.1 зазначеного Договору факторингу Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом, згідно цього договору.
Відповідно до п.п. 2.3, 2.4, 2.5. Договору факторингу за цим договором Клiєнт вiдступає Право вимоги до Боржника за Кредитним договором Факторовi, внаслiдок чого Клiєнт передає, а Фактор одержує право вимагати вiд Боржника належного виконання вcix зобов`язань за Кредитним договором. Клiєнт відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається Факторовi за цим Договором, але не відповідає за невиконання або неналежне виконання вимоги Боржником. Сторони домовились, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клiєнтом Факторовi з моменту пiдписання Сторонами вiдповiдного Актy приймання-передачi Перелiку. Після підписання Актy приймання-передачi Переліку до Фактора переходять вci права та обов`язки Клiєнта, як сторони, якi виникли на підставі Кредитного договору в обсязі i на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.
На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 23.08.2020-100004741 від 23.08.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є ОСОБА_1 . 
На виконання умов Договору факторингу 22.10.2024 року ТОВ "Новий колектор» перерахувало ТОВ "Споживчий центр» плату за відступлення права вимоги на суму 3 млн. грн. 
Суд вважає, що таким чином наявними в матеріалах справи доказами, доведено перехід права вимоги за Договором договором № 23.08.2020-100004741 від 23.08.2020 року від ТОВ "Споживчий центр» до ТОВ "Новий колектор».
За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).
Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Оскільки відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення запозичених коштів, у позивача виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту.
Відповідачка не скористалася своїм правом щодо спростування позовних вимог, розміру заборгованості, зазначеною позивачем. 
Разом з тим відповідачка надала суду військовий квиток та довідку довідкою форми 5 від 11.03.2026 року № 40 щодо перебування її на військовій службі в частині НОМЕР_3 . 
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 24.10.2024 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу її прізвище « ОСОБА_1 ».
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває дотепер.
Згідно довідки про розмір простроченої заборгованості від 29.10.2025 року заборгованість за кредитним договором № 23.08.2020-100004741 від 23.08.2020 року не погашена, залишок заборгованості складає 11900.00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 7000,00 грн. та за відсотками 4900,00 грн. 
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за Договором, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 7000,00 грн., оскільки від обов`язку по сплаті процентів в розмірі 4900,00 грн., відповідачка звільнена на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає таке.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (статті 256 ЦК України). 
Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно п. 12 Перехідних Положень Цивільного кодексу України 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України був встановлений карантин, який відмінений з 30 червня 2023 року Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
 
Оскільки позивач звернувся до суду 17.11.2025 року, строк позовної давності ним не пропущений. 
Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне: 
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією № 3720478015 від 14 листопада 2025 року.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Новий Колектор» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1429 грн. 22 коп. (7000 грн. х 100% : 11900 грн. = 59% 2422,4 грн. х 59% = 1429,22).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно із частинами третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідач просить стягнути з позивача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правової допомоги № 07-24-НК від 02.07.2024 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Верітас Центр» та ТОВ «Новий Колектор»; копією платіжної інструкції № 37204767222222477 від 12.11.2025 р.; копією звіту від 13.11.2025 про виконану роботу згідно Додаткової угоди №19 до Договору № 07/24 НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року; додатковою угоди № 4 згідно якої відбулася зміна найменування Виконавця з Адвокатське об`єднання «Верітас Центр», на Адвокатське об`єднання «Лекс Верітас».
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд доходить висновку, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником позивача суми.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд приходить до висновку, щодо зменшення розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3540 грн. (6000 х 59% = 3540) витрат на професійну правничу допомогу, що на думку суду, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 89, 133, 141, 247, 259 , 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054, 1077 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» 7000 (сім тисяч) грн. заборгованості за кредитним договором № 23.08.2020 від 23 серпня 2020 року.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» судові витрати: судовий збір у розмірі 1429 грн. 22 коп. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3540 грн.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 43170298.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Повний текст рішення виготовлений 11 березня 2026 року.

Суддя