УХВАЛА
09 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 761/35464/23
провадження № 61-4052ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на рухоме майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на дизельний генератор виробництва «Himoinsa», модель HYW-45T5 INS 50 HZ-400/230VAS5, серійний 
№ 9103981.
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на дизель-генераторну установку моделі HYW-45Т5 (41 кВа/33кВт) виробництва компанії «Himoinsa» (Іспанія) серійний N? 103981.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2025 року первісний позов залишено без задоволення. Зустрічний позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на дизель-генераторну установку моделі HYW-45T5 (41 кВа/33кВт) виробництва компанії «Himoinsa» (Іспанія) серійний № 103981.
Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Андрощука С. В. задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на дизельний генератор виробництва «Himoinsa», модель HYW-45T5 INS 50 HZ-400/230VAS5, серійний 
№ 9103981. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Здійснено розподіл судових витрат.
26 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року, повний текст якої складено 27 лютого 2026 року. 
Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, 
але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана фізичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Предметом спору у цій справі за первісним позовом є вимоги про визнання права власності на дизельний генератор «Himoinsa», модель HYW-45T5; за зустрічним позовом є вимоги про визнання права власності на дизель-генераторну установку «Himoinsa», моделі HYW-45Т5.
Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірного дизельного генераторута дизель-генераторної установки, тому суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги, та перевірку правильності сплати заявником судового збору у розмірі, визначеному законом.
Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, експертний висновок, нормативна грошова оцінка спірного рухомого майна, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням ціни позову.
Заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору від 26 березня 2026 року, яка підтверджує сплату судового збору в розмірі 
2 180, 48 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру відповідно до ціни позову.
Ураховуючи викладене, заявнику у разі несплати судового збору у повному обсязі необхідно доплатити різницю не сплаченого судового збору, з урахуванням визначеного відповідно до вказаних вимог закону розміру судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя М. Є. Червинська