Справа № 450/5328/25  Провадження № 1-кп/450/287/26 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025141430000635 від 30.07.2025 року
щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Головецько Старосамбірського району Львівської області, українцю, громадянин України, водій ПП «ЛьвівПродпостач», не одружений, у якого на утриманні не має малолітніх/неповнолітніх дітей, не інвалід, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
встановив:
обвинувачений ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
Злочин вчинений за таких обставин: 
29 липня 2025 року приблизно о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним фургоном марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при здійсненні маневру повороту ліворуч з вул. М. Грушевського на вул. Княжа що в смт. Щирець Львівського району Львівської області, в порушення чинних вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділ 1 пункту 1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»); Розділ 2 пункту 2.3 підпунктів б) д); Розділ 10 пункту 10.1 Розділу 16 пункту 16.11 та вимогам дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) Дод.1 Правил дорожнього руху України; які виразились в тому, що він керуючи технічно справним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед початком руху, перестроюванням не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не надав переваги в русі скутеру марки «HONDA» модель «SK 50 MN» без реєстраційного номера червоного кольору під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався прямолінійно по вул. Княжа від м. Меденичі у напрямку до м. Пустомити, зліва на право по ходу руху спеціалізованого вантажного фургону «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.
В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм спеціалізованого вантажного фургону марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 кермувальник скутера марки «HONDA» модель «SK 50 MN» без реєстраційного номера червоного кольору, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому скроневої поверхні великого крила клиноподібної кістки зліва, лінійний перелом лобної кістки зліва з поширенням на тім`яну кістку та латеральну кістку лівої орбіти та забою головного мозку, травму лицевого черепа у вигляді лінійного перелому виличної дуги зліва, перелому кісток носа, саден скронево-лобної ділянки зліва та спинки носа, підшкірної гематоми лобної ділянки, закриту тупу травму грудної клітки у вигляді переломів 5,6 правих ребер без зміщення фрагментів, забійні гематоми в ділянці правого плеча та в ділянці лівого колінного суглобу, які утворилась від дії твердих предметів та виникли при зіткненні транспортних засобів. Закрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно п.2.1.3.6 «Правил судово- медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», травма лицевого черепа - до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я згідно п.2.3.3., травма грудної клітки - до тілесних ушкоджень середнього ступення тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Обвинувачентй ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду такі покази:
02.07.2025 року, приблизно о 09 годин 30 хвилин, він / ОСОБА_4 / керував автомобілем марки вантажним фургоном марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух у смт. Щирець Львівського району Львівської області, переконавшись, що справа і зліва нікого немає, почав рух вищевказаним т/з і з повороту виїхав потерпілий і сталася дорожньо-транспортна пригода. З урахуванням викладеного, обвинувачений просить суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки це єдине джерело його заробітку та життєво необхідне у зв`язку з характером його роботи. У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати.
Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.
З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
За злочин вчинений ОСОБА_4 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся у вчиненому, останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні матір, яка є особою з інвалідністю (2 група загальне захворювання), ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого. 
На підставі вищенаведеного, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності на які покликаються сторона обвинувачення та захисту, враховуючи: 
особу обвинуваченого ОСОБА_4 яка: 
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , 
раніше не судимий,
має постійне місце проживання де і зареєстрований, 
має постійне місце праці, а саме працює водієм автотранспортного засобу у ТОВ «Львів-Продпостач», 
за місцем праці характеризується виключно позитивно,
за місцем проживання характеризується виключно позитивно,
на нарко чи психоневрологічному обліку не перебуває, 
обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, 
те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який вчинено обвинуваченою є порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, додатковим обов`язковим його об`єктом є життя, здоров`я особи;
те що прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України в обвинуваченого не було; 
те, що обвинувачений протягом часу від вчинення злочину до ухвалення судом вироку усвідомила протиправність свого злочинного діяння, наслідком якого стало отримання тілесних ушкоджень потерпілим,
обвинувачений вказав, що у вчиненому щиро кається, шкодує що такий випадок стався. При складанні висновку щодо щирого каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, суд враховує висновки ВС ККС у постанові № 759/7784/15-к від 22.03.2018, його (обвинуваченого) посткримінальна поведінка свідчить, що останній дійсно шкодує про вчинене та кається у такому.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Відповідно до пункту 21 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України в кожному випадку призначення покарання за ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Тобто, добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому без примусу у спосіб, встановлений чинним законодавством. Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Воно полягає в усуненні винною особою наслідків скоєного правопорушення шляхом компенсації шкоди в повному розмірі.
Обвинуваченим ОСОБА_4 із власної ініціативи до моменту постановлення судового рішення по суті обвинувачення вживалися дії щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в добровільному порядку, що підтверджено заявою потерпілого ОСОБА_5 , жодних матеріальних чи моральних претензій до нього не має, просить обрати мінімальне покарання передбачене законом і не позбавляти її права керувати технічними засобами, позицію прокурора, який просить обвинуваченої не ізольовувати від суспільства застосувавши вимоги ст. 75 КК України, та позбавити право керування транспортними засобами, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням вимог ст. 75 КК України, так як думку суду обвинувачену можна виправити без ізоляції від суспільства.
На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. На думку суду, ізоляція обвинуваченого від суспільства не забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України. 
Крім того, суд вважає, що з наведених вище обставин та в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 працює водієм автотранспортного засобу у ТОВ «Львів-Продпостач», має на утриманні матір, яка є особою з інвалідністю (2 група загальне захворювання), транспортний засіб використовує у своїй роботі, вказана робота є його єдиним заробітком для утримання своєї сім`ї, до останнього не слід застосовувати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту на певний строк.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 22285,00 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави. 
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялось.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;
скутер марки «HONDA» модель «SK 50 MN» без реєстраційного номера червоного кольору, - слід повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, 
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного йому за цим вироком основного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. 
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. 
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 22 285,00 грн. (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п`ять грн. 00 коп.) судових витрат. 
Речові докази у кримінальному провадженні: 
автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;
скутер марки «HONDA» модель «SK 50 MN» без реєстраційного номера червоного кольору, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя	ОСОБА_1