МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р.  	№ 400/9677/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 ,  АДРЕСА_1 , 	
до 	Військової частини НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_2 ,  Військової частини НОМЕР_2 ,  АДРЕСА_3 , 	
про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 з вимогами, в яких просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць
пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 04.05.2023 по 26.08.2023 та з 25.09.2023 по 05.12.2023;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 04.05.2023 по 26.08.2023 та з 25.09.2023 по 05.12.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі 100 000 грн. за період з 25.08.2023 по 24.09.2023 (включно) та в розмірі 100 000 гривень з 05.12.2023 по 04.01.2024 (включно), з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити додаткову винагороду, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі 100 000 грн. за період з 25.08.2023 по 24.09.2023 (включно) та в розмірі 100 000 гривень з 05.12.2023 по 04.01.2024 (включно), з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 позивачу не нарахована та не виплачена додаткова грошова винагорода за періоди стаціонарного лікування у закладі охорони здоров`я, періоду перебування у відпустці за станом здоров`я у розмірі 100 000 грн з розрахунку на місяць.
Ухвалою від 12.09.2025 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначив у письмовому відзиві, що відповідно до наданої до суду довідки-розрахунку грошового забезпечення, військовою частиною було належним чином виконано зобов`язання щодо виплати додаткової винагороди за більшість періодів, зазначених у позовній заяві. 04.05.2023 по 31.05.2023 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду в повному обсязі у розмірі 100 000 грн. За періоди з 01.06.2023 по 30.06.2023 та з 01.07.2023 по 31.07.2023 позивач отримав додаткову винагороду в сумах по 100 000 грн за кожний місяць відповідно. У серпні 2023 року за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 виплата склала 95 483,87 грн, а у вересні 2023 року за період з 01.09.2023 по 25.09.2023 позивачу виплачено 80 000 грн. Також виплати були проведені за грудень 2023 року у розмірі 81 612,90 грн (період з 05.12.2023 по 31.12.2023) та за січень 2024 року у розмірі 10 322,58 грн (період з 01.01.2024 по 04.01.2024). Отже, спірні періоди з 26.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 30.10.2023, з 10.11.2023 по 30.11.2023 та з 01.12.2023 по 05.12.2023 були врегульовані відповідачем у добровільному порядку, а саме нараховане та виплачене грошове забезпечення. Щодо періоду з 01.11.2023 по 09.11.2023, нарахування додаткової винагороди не здійснювалося у зв`язку з відсутністю документальних підтверджень перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці за станом здоров`я, що є обов`язковою умовою для здійснення таких виплат згідно з чинним законодавством.
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.
Суд ухвалою від 17.02.2026 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 в частині вимог щодо виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн за періоди з 26.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 30.10.2023, з 10.11.2023 по 30.11.2023 та з 01.12.2023 по 05.12.2023 закрив.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 у період з 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
Відповідно до довідки про обставин травми від 17.06.2023 № 3138 ОСОБА_1 04.05.2023 отримав мінно-вибухову травму, поранення.
У період з 04.05.2023 до 11.05.2023, з 12.05.2023 до 01.08.2023, з 01.08.2023 до 26.08.2023, з 25.08.2023 до 24.09.2023, з 26.09.2023 до 30.10.2023, з 10.11.2023 до 05.12.2023, з 05.12.2023 до 04.01.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я, на лікуванні у відділенні медичної реабілітації, у відпустці за станом здоров`я.
За період проходження лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я позивачу нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду.
Не погодившись із розміром виплаченої додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду із цим позовом.
28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої установлено (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з матеріалами справи, довідкою тимчасової військово-лікарської комісії від 25.08.2023 передбачено, що ОСОБА_1 отримав захворювання (травму) ТАК, пов`язану із захистом Батьківщини. Поранення тяжке.
Як встановлено судом, за період з 26.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 30.10.2023, з 10.11.2023 по 30.11.2023 та з 01.12.2023 по 05.12.2023 додаткову винагороду позивачу нараховано та виплачено. Крім того, згідно з довідкою - розрахунком грошового забезпечення від 03.12.2025, ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з квітня до серпня 2023 року нараховано та виплачено.
Щодо періоду з 01.11.2023 до 09.11.2023, то суд зазначає, що доказів перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 у зазначений період до суду не надано, тому підстави для виплати додаткової винагороди позивачу відсутні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) та Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 17.02.2026. 

Суддя Н.О. Бульба