Справа №: 398/4971/25	

провадження №: 2/398/413/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"16" квітня 2026 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Петренко С.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Шаповал Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовною заявою до Олександрійської міської ради, в якій просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач звернулася до нотаріуса. Проте, нотаріус розглянувши заяву про прийняття спадщини після померлої бабусі з`ясував, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, пропущений, у зв`язку з чим виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відкритті спадщини після спливу встановленого законодавством строку.
Батько ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як з?ясувалось спадщину не прийняв після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що позивач не знала. При тому що, бабуся та батько проживали на одному подвір`ї, так як хати були за життя ними об`єднані за одною огорожею, будинок АДРЕСА_1 .
Позивач була обізнана, що постановою КМУ було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на період військового стану та була переконана, що у неї наявний час для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Але їй невідомо було, що батько спадщину не прийняв, як згодом з`ясувалось у нотаріуса, та строк для прийняття спадщини виявився пропущений. Вважає, що пропустила, встановлений законодавством строк, для прийняття спадщини з поважних причин. Тому позивач змушена звернутись до суду, з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Представник відповідача Олександрійської міської ради про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, відзив не направлено.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2007 Звенигородською сільською радою м. Олександрії Кіровоградської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01.11.2022 Олександрійським відділом ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).  
Відповідно до листа управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 27.03.2025 № 1632/179/16 громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , значилася зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , значилася зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9). 
Приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Куліш Л.Г. постановою від 15.05.2023 р. відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.04.2023 зареєстрована спадкова справа за № 70522175, номер у нотаріуса 14/2023, спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.03.1997 р., посвідченого Кібальнік О.Ф. державним нотаріусом Першої олександрійської державної нотаріальної контори Тищенко Микола Федорович купив жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.12).
З свідоцтва про право на спадщину по закону, зареєстровано 03.10.1991 р. в реєстрі за № І-3396, слідує, що спадкоємцями майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , є його дружина ОСОБА_3 на частку будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).
На частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , видане свідоцтво від 03.10.1991 р. в реєстрі за № І-3398 про право власності дружині ОСОБА_3 (а.с.14).
В технічному паспорті на жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено власника ОСОБА_3 , (а.с.15,16).
Приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Куліш Л.Г. листом від 22.10.2025 р. № 01-16/83 повідомила, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відсутня (а.с.39).
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.10.2025, вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня (а.с.39 зворотня сторона). 
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Згідно з ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд встановив, що спадщина після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалась, спадкоємці до нотаріуса не зверталися.
Як на підставу причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, та як зазначено в позові, що вона не знала, що її батько - ОСОБА_4 не прийняв спадщину після своєї матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим, строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин.
Окрім того, позивачем не надано суду доказів про її родинні зв`язки із спадкодавцями, тому суд позбавлений можливості встановити родинні відносини позивача і спадкодавців.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку, що жодних достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із позовною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не надала та не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. До того ж, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Слід виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали спадкоємцю прийняти спадщину вчасно. Свого часу Верховний Суд України у постанові від 26.09.2012 р. у справі № 6-85цс12 сформулював важливий правовий висновок, що правила про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини конкретної справи. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК не застосовуються.
Наведена вище правова позиція послідовно використовується і у практиці Верховного Суду, який додатково роз`яснив, що головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова від 31.07.2024 р., справа № 706/275/22, провадження № 61-12010св23).
Виходячи з вищевикладеного правових підстав для задоволення позову немає.
Керуючись 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1270, 1272 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 16.04.2026 року.

Суддя С.Ю.ПЕТРЕНКО