Справа №760/28825/25 3/760/2820/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №922 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній, будучи директором комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч вимог пунктів 2, 7 частини першої статті 46 цього ж Закону, 29.03.2024 під час заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, вніс недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 941 550 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП. 
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №922 та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора Київської міської прокуратури Кузьо Н.В., пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Панової С.А., суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення №922 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній, будучи директором комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч вимог пунктів 2, 7 частини першої статті 46 цього ж Закону, 29.03.2024 під час заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік вніс недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 941 550 грн, з яких 393 000 грн. - вартість об`єкта нерухомого майна (нежитлової будівлі - сміттєзбірника) за адресою: АДРЕСА_2 , що орендується дружиною для розміщення перукарні, 548 550 грн. - дохід, отриманий дружиною від відчуження її частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.
Також встановлено, що відомості про вищевказані правочини наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП), договір оренди №097 укладено між Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) 18.04.2019 року. 
В судовому засіданні прокурор Київської міської прокуратури Кузьо Н.В. зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП, який є формальним.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що подав декларацію 29.03.2024 року, перебуваючи у втомленому стані, пов`язаного з безсонною добою у зв`язку з масованим обстрілом цивільної інфраструктури, та необхідністю виконання першочергових заходів, пов`язаних із завершенням опалювального сезону згідно доручення мера м.Києва Кличка В.В. від 28.03.2024 року; будь-якого наміру вносити до декларації недостовірні відомості не мав, навпаки, наполягав на зазначенні в договорі купівлі-продажу квартири її повної ціни, відомості щодо себе всі зазначив. 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Панова С.А. пояснила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнає та пояснила, що НАЗК вказує, що ОСОБА_1 у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» своєї декларації не зазначив відомостей про нежитлову будівлю, літ. «Б», загальною площею 18,5 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить члену сім?ї (дружині) на праві користування з 18.04.2019, на суму 393 000 грн., що підтверджується відомостями ДРРП, проте ця сума - це оцінка майна для визначення орендної плати, в той час як орендна плата складає 982,5 грн. щомісяця; щодо незазначення доходу дружини від продажу її частки квартири, то ОСОБА_1 вже пояснив в якому стані та за яких обставин він подавав декларацію за 2023 рік, будь-якого умислу подавати завідомо недостовірні відомості у своїй декларації не мав, що виключає його адміністративно-правову відповідальність з ч.4 ст.172-6 КУпАП.
Суд виходить з того, що частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання, формальний склад даного адміністративного правопорушення не виключає обов`язку доведення його суб`єктивної сторони.
Суд також ураховує, що згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в Рішенні від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010).
На підставі вищенаведеного, зокрема, з урахуванням того, що судом було встановлено, що відомості про правочини оренди та купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 , що є предметом протоколу про адміністративне правопорушення №922, складеного щодо ОСОБА_1 , є офіційними, наявними в ДРРП, що свідчить про відсутність необхідності та доцільності їх приховувати від будь-кого, зазначати щодо них заздалегідь неправдиві відомості тощо, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи не було доведено наявності у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) на поданнязавідомо недостовірних відомостей в своїй декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, наявності відповідного корисливого або іншого особистого інтересу ОСОБА_1  чи інтересу третіх осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення в справі «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак суб`єктивної сторони, отже, і складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.9, 172-6, 221, 245, 247, 251, 252, 279-280 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Сергієнко Г.Л.