Справа № 392/260/26
Провадження № 3/392/139/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року          м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений відділенням поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої - адвоката Волошиної К.Ю., –

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 486223 від 30 січня 2026 року, громадянин ОСОБА_1 обвинувачений в тому, що 30 січня 2026 року близько 14:00 години в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічної форми відносно співмешканки ОСОБА_3 , а саме: намагався затіяти бійку та ображав, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю.
18 лютого 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Сидоренка С.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що через побутовий конфлікт ОСОБА_3 викликала поліцію і працівник поліції відібравши пояснення, склала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікувавши його дії як вчинення домашнього насильства. Водночас представник вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Пояснення учасників конфлікту вказують не на вчинення одним із учасників домашнього насильства, а на те, що між співмешканцями відбувся звичайний побутовий взаємний конфлікт, який не призвів до будь яких наслідків чи порушення прав конфліктуючих сторін. Також відсутні відеозаписи конфлікту та свідчення інших осіб, які б підтвердили спричинення, або можливість спричинення ОСОБА_3 психологічного чи фізичного насильства ОСОБА_1 . З протоколу прийняття усної заяви від ОСОБА_3 вбачається про відсутність застосування фізичного чи іншого насильства відносно заявника та погроз такого насильства.
23 лютого 2026 року представник потерпілої ОСОБА_3 – адвокат Волошина К.Ю. звернулася до суду із клопотанням про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та доручення до матеріалів справи заяви ОСОБА_3 . Так, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 20 лютого 2026 року, просила закрити провадження у справі № 392/260/26 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки між нею та ОСОБА_1 мав місце звичайний побутовий конфлікт, який не спричинив шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю. У момент виклику поліції вона перебувала у збудженому емоційному стані, що було зумовлено хвилюванням та попередніми непорозуміннями між ними. Водночас, представник потерпілої ОСОБА_3 – адвокат Волошина К.Ю., в обґрунтування клопотання зазначила, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт заподіяння ОСОБА_3 шкоди фізичному та психологічному здоровю. У справі відсутні будь які медичні документи, що засвідчували б наявність тілесних ушкоджень або звернень за медичною допомогою. Зазначене свідчить про відсутність обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення – заподіяння шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко С.І. підтримав раніше подане клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, повідомив, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 періодично виникають конфлікти. 30 січня 2026 року в них був черговий побутовий конфлікт, однак ОСОБА_1 її жодним чином не принижував. 
Представник потерпілої ОСОБА_3 – адвокат Волошина К.Ю. підтримала раніше подане клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, повідомила, що ОСОБА_3 занадто збуджено відреагувала на ОСОБА_1 та їй не було завдано шкоди. Крім того, вона не зверталась до медичної установи за допомогою.
Безпосередньо потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що був побутовий конфлікт із ОСОБА_1 , він хотів поїхати додому, а вона не хотіла залишатись сама. Фізичного насилля не було, також він їй не погрожував та не душив. ЇЇ пояснення заповнював працівник поліції, які некоректно відображено в протоколі.
Статтею 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей. 
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство». Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися. 
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-1 КУпАП, ПОГ СВГ ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Цибульським В.В. додано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 486223 від 30 січня 2026 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30 січня 2026 року, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 30 січня 2026 року, фототаблицю із зображенням паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що до матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв будь-які дії фізичного чи психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством відносно ОСОБА_3 , оскільки відповідно до встановлених під час судового розгляду обставин справи була обопільно спровокована конфліктна ситуація, під час якої мали місце взаємні образи.
Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи. Водночас, як вбачається із даного протоколу, в графі склад адміністративного правопорушення, серед іншого зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_3 . Формулювання «міг завдати шкоди» у протоколі про адміністративне правопорушення є оціночним і неконкретним, не підтверджує фактичного настання шкоди психічному здоров`ю потерпілої ( ОСОБА_3 ) як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення.
Суд звертає увагу, що відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає виключно за заподіяння шкоди фізичному або психологічному здоров"ю потерпілому, а не за ймовірне заподіяння такої шкоди.
Враховуючи, що відповідно до положень статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв"язку із відсутністю в його діях складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 173-2, 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          Дмитро Михайлович Кратко