Справа №639/2789/26
Провадження №2-а/639/54/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
22 квітня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова:
головуючого судді –Труханович В. В.,
за участю секретаря –Бірюк А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу №639/2789/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої просила суд скасувати постанову від 23 березня 2026 року № 542 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену начальником   ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України закрити справу у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, стягнути судові витрати.
В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 17.03.2026 ОСОБА_1 зателефонував дільничний інспектор поліції і повідомив, що він перебуває в розшуку ТЦК. Дільничний інспектор під`їхав до будинку позивача і вони разом ж поїхали до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 повідомили, що він поданий у розшук через те, що 01.01.2026 не прибув за викликом по повістці №6119382, і стосовно нього склали протокол про адміністративне порушення № 4262 від 17.03.2026. ОСОБА_1 повідомив, що про виклик до ТЦК йому не було відомо, повістку особисто не вручали, про направлення повістки на його адресу він не знав, оскільки додому повістку працівник пошти йому не приносив, повідомлень про те, що на його адресу надійшли якісь листи, ні на телефоні, ні в поштовій скринці не було.Тим не менш, 23.03.2026 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 виніс постанову №542, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Зазначену постанову позивач вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та з підстав порушення відповідачем порядку направлення повістки про виклик до ТЦК.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовомОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Витребувано докази.
13 квітня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого повідомлено, що на адресу позивача: АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням була надіслана повістка №6119382, в якій було зазначено, що Позивачу належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 01.01.2026 року о 14:00. Зазначене підтверджується повісткою №6119382 яка є в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та результатами відстеження номеру поштового відправлення, які додаю. Ствердження позивача про те що він самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає дійсності з огляду на наступне, як вбачається з матеріалів справи працівниками національної поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 17.03.2026 року о 13 год. 50 хв., про що свідчить довідка про доставлення громадянина. В даному випадку метою повістки № 6119382 було - уточнення даних. Згідно наявних облікових даних внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») звірка контактних даних (оновлення даних) Позивачем не здійснена, в той час як Законом України від 11.04.2024 №3633-IX (пп.1 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідніх положеннь) було
встановлено обов`язок уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані до 16.07.2024. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
13 квітня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої повідомлено, що у додатках до відзиву відсутні документ з відстеженням номеру поштового відправлення, докази направлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та докази невручення листа з повісткою із зазначенням причин неможливості вручити лист. У відзиві не наведено доказів правомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто за неявку до ТЦК для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, в той час з повістки вбачається, що вона була сформована для виклику для уточнення даних. Також відповідач не довів, що позивач є суб`єктом, який порушив вимоги, що встановлені абзацом 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки він не є громадянином, який підлягає взяттю на військовий облік, перебуває на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходить службу у військовому резерві.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статею 286 КАС України § 2. «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 « Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».
Відповідно до ч.2 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Оскільки у справі даної категорії законом не передбачено подання таких заяв по суті справи, як відповідь на відзив, суд враховує подану представником позивача заяву у формі відповіді на відзив в якості письмових пояснень з метою забезпечення можливості учасників ефективно реалізувати гарантовані статтею 44 КАС України процесуальні права нанадання пояснення суду, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, та без участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з?явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У відповідності до ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу справа у відсутності нез?явившихся сторін, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується відповідними пенсійними посвідченнями та довідкою до акта огляду МСЕК (а.с. 7,12).
Як зазначає представник позивача 17.03.2026 ОСОБА_1 зателефонував дільничний інспектор поліції і повідомив, що він перебуває в розшуку ТЦК. Дільничний інспектор під`їхав до будинку позивача і вони разом ж поїхали до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 повідомили, що він поданий у розшук через те, що 01.01.2026 не прибув за викликом по повістці №6119382, і стосовно нього склали протокол про адміністративне порушення № 4262 від 17.03.2026.
17 березня 2026 року офіцером відділення ЦВС ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 15).
Зі змісту протоколу вбачається, що 17 березня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 співробітниками поліції, доставлений громадянин ОСОБА_1 , з?ясовано, що він був поданий у розшук ІНФОРМАЦІЯ_5 11.02.2026 звернення НОМЕР_1 , в зв?язку з тим що не прибув за викликом по повістці 01.01.2026 № 6119382 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.
Гр. ОСОБА_1 повідомив, що повістку йому особисто в руки ніхто не вручав, про направлення на його адресу повістки поштовим відправленням він не знав, до дому повістку ніхто не приносив.
Повістка поштовим відправленням направлена на адресу ОСОБА_1 поштовим повідомленням № 067064106934 від 22.12.2026.
Вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу» чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
В протоколі ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12-00 год. 23.03.2026 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.15-16).
Протокол ОСОБА_1 не підписаний. 
У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від пояснень або підписання протоколу відмовився у присутності двох свідків. (а.с. 15-16).
В подальшому, начальником начальником   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову про адміністративне правопорушення 23 березня 2026 року № 542 відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що 17 березня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 співробітниками поліції, доставлений громадянин ОСОБА_1 , з?ясовано, що він був поданий у розшук ІНФОРМАЦІЯ_5 11.02.2026 звернення Е468858, в зв?язку з тим що не прибув за викликом по повістці 01.01.2026 № 6119382 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.
Гр. ОСОБА_1 повідомив, що повістку йому особисто в руки ніхто не вручав, про направлення на його адресу повістки поштовим відправленням він не знав, до дому повістку ніхто не приносив.
Повістка поштовим відправленням направлена на адресу ОСОБА_1 поштовим повідомленням № 067064106934 від 22.12.2026.
Вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу» чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с. 13-14). 
Однак,позивач не згоден з вище зазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме постановою від 23 березня 2026 року № 542, оскільки йому належним чином повістка не вручалась, про її направлення взагалі не було нічого відомо, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом задля захисту його прав та інтересів.
Так, відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.      
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).    
Так, згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.         
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.    Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).  На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:       уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;         проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;        
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;            виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.
Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення діяв особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).
Відповідно до абзацу 2 частини 1 та частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі по тексту Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.
Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.
Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.
Згідно з абзацом 3 частини 9 статті 29 Закону № 2232-XII поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).
З аналізу наведених норм слідує, що громадянин повинен прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити територіального центру комплектування та соціальної підтримки про поважність причин не прибуття за повісткою.
Судом встановлено, що фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, на підставі спірної постанови від 23 березня 2026 року № 542 слугувало неприбуття ОСОБА_1 до приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних 01 січня 2026 року.
Відповідно до статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -
тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -
тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведеного слідує, що для кваліфікації дій за частиною 3 статті 210 КУпАП необхідним є встановлення кваліфікуючої ознаки правопорушення: вчинення такого порушення особою в особливий період.
Положеннями статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУпАП).
До матеріалів надано постанову №542 від 23.03.2026винесену начальником Новобаварського об? єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Зі змісту даної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не прибув 01.01.2026 за викликом по повістці №6119382 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних (а.с. 13-14).
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
В матеріалах справи наявна повістка №6119382, яка сформована на ім?я ОСОБА_1 , адреса зазначена як: АДРЕСА_2 .
Зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 належить з?явитись 01.01.2026 о 14-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних (а.с. 13-14).
Як вбачається з наданих стороною відповідача адміністративних матеріалів стосоно ОСОБА_1 , до них додана табличка, в якій в графі «Примітка» є запис: «Створено автоматично; R067064106934 від 22-12-2025». 
Так, представником позивача було направлено запит до АТ «Укрпошта».
Згідно відповіді АТ «Укрпошта вбачається, що проведеною перевіркою пересилання рекомендованого листа №R067064106934 , встановлено, що ОСОБА_1 не є ні відправником, ні адресатом (одержувачем) даного поштового відправлення.
При цьому стороною відповідача, відомостей, які б підтверджували направлення вищевказаної повістки ОСОБА_1 за його задекларованим місцем проживання або вручення повістки особисто ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 01.01.2026 о 14-00 год. для уточнення даних матеріали справи не містять. 
А отже, відповідач, будучи суб?єктом владних повноважень, не врахував всіх обставин справи чим допустив неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в подальшому – Порядок № 1487).
Порядком № 1487 передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Як зазначає представник відповідача згідно наявних облікових даних внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») звірка контактних даних (оновлення даних) Позивачем не здійснена, в той час як Законом України від 11.04.2024 №3633-IX (пп.1 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідніх положеннь) було встановлено обов`язок уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані до 16.07.2024
Однак, в даному випадку фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, на підставі спірної постанови від 23 березня 2026 року № 542 слугувало неприбуття ОСОБА_1 до приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних 01 січня 2026 року.
Судовим розглядом встановлено, що відповідачем не зазначено у постанові про адміністративне правопорушення, які саме дані позивач не уточнив. 
Із урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що, оскільки відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних 01 січня 2026 року, а також  доказів того, які самі дані необхідно уточнити ОСОБА_1 , то відповідно відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 лютого 2008 року у справі “Кобець проти України” зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм “поза розумним сумнівом”. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідачем не доведено шляхом надання належних, достатніх та допустимих доказів дотримання адміністративної процедури, а відтак, і наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови №542 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 23 березня 2026 року начальником Новобаварського об?єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_6 про притягнення ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн слід скасувати, а провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно ч. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.
Отже, враховуючи те, що позовні вимоги  ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 532,48 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, ст. 8, 19, 61, 67 Конституції України, ст. 10, 14 КУпАП, ст. 1 «Про оборону України», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення– задовольнити.
Скасувати постанову від 23 березня 2026 року № 542 в справі про адміністративне правопорушення винесену начальником Новобаварського об?єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_6 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань   ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 532, 48 грн. (п?ятсот тридцять дві гривні 48 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою:       АДРЕСА_3 ;
Відповідач: Відповідач:   ІНФОРМАЦІЯ_8 ,код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 22.04.2026

Суддя В.В. Труханович