Справа № 555/660/26
Номер провадження 2-о/555/60/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"07" квітня 2026 р. 
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Стасюк І. Я., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту проживання у визначеному місці, -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.
ОСОБА_1 , в обґрунтування вимог заяви  вказує, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Березне Рівненської області. Відповідно до довідки Березнівської міської ради №1485 від 04.11.2024 року ОСОБА_1 була зареєстрована в м.Березне Рівненської області з 16.01.1990 по даний час. Дана територія до 01.01.2015 року була включена в перелік радіоактивно забруднених територій внаслідок аварії на ЧАЕС (ІV зона). Заявниця в 1987 році закінчила повний курс Березнівської середньої школи №2 м.Березне Березнівського району Рівненської області. Однак, згідно вищевказаної довідки Березнівської міської ради записів про реєстрацію місця проживання з 26.04.1986 по 01.09.1987 року немає з невідомої заявниці причині. Те, що заявниця навчалася в Березнівській середній школі №2 з 01.09.1977 по 26.06.1987 свідчить довідка Березнівського ліцею №2 №03-13/217 від 06.12.2024 року. Оскільки заявниця навчалася в м.Березне, тому вона і проживала в м.Березне Рівненської області в зазначений період. Даний факт підтверджується також записами амбулаторної картки та можуть підтвердити свідки. Встановлення факту проживання в м.Березне Березнівського району Рівненської області в період з 26.04.1986 року по 01.09.1987 року заявниці потрібно для того, щоб мати пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
20 березня 2026 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Заявник та представник заявника, адвокат Оніщук М.А. в судове засідання не з"явилися, представник заявника подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримує повністю.
Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в обґрунтування вимог заяви  вказує, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Березне Рівненської області. Відповідно до довідки Березнівської міської ради №1485 від 04.11.2024 року ОСОБА_1 була зареєстрована в м.Березне Рівненської області з 16.01.1990 по даний час. Дана територія до 01.01.2015 року була включена в перелік радіоактивно забруднених територій внаслідок аварії на ЧАЕС (ІV зона). 
Заявниця в 1987 році закінчила повний курс Березнівської середньої школи №2 м.Березне Березнівського району Рівненської області. Однак, згідно вищевказаної довідки Березнівської міської ради записів про реєстрацію місця проживання з 26.04.1986 по 01.09.1987 року немає з невідомої заявниці причині. Те, що заявниця навчалася в Березнівській середній школі №2 з 01.09.1977 по 26.06.1987 свідчить довідка Березнівського ліцею №2 №03-13/217 від 06.12.2024 року. Оскільки заявниця навчалася в м.Березне, тому вона і проживала в м.Березне Рівненської області в зазначений період. Даний факт підтверджується також записами амбулаторної картки та можуть підтвердити свідки.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991 ).
Згідно із ч.3 ст.65 Закону України №796-XII від 28.02.1991, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Березне Рівненської області, постійно проживала у м.Березне Березнівського району Рівненської області з 26.04.1986 року по 01.09.1987 року, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Тобто у даній частині ст. 256 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст. 256 ЦПК. До таких умов віднесено:
1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;
2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Те, що дана справа належить до цивільної юрисдикції викладено у висновках Постанови Верховного Суду №377/49/23 від 13.03.2024 року, де Верховний Суд вказав наступне.
У пунктах 112-117 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) зазначено: «Разом з тим 30.01.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 287/167/18-ц за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якій заявник просив суд установити факт, що у списку евакуйованих громадян Чорнобильського району Київської області було допущено описку щодо дати народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 , який під порядковим № 69 значиться як ОСОБА_2 , 1952 року народження.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц виснувала, що встановлення юридичного факту, який пов`язаний із вирішенням спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії, відповідно до частини другої, пункту 3 частини шостої статті 12, пункту 2 частини першої статті 263 КАС України має розглядатися в спрощеному позовному провадженні як справа незначної складності за правилами адміністративного судочинства.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22.03.2023, від висновку якого просить відступити Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, застосувавши наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц, виснував про те, що оскільки вимоги заявниці пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, то відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими такі висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки вказаний підхід до визначення юрисдикції справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не узгоджується із завданням і метою адміністративного судочинства, визначеними статтею 2 КАС України.
Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України».
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі – ЦПК) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, що, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Березне Рівненської області, постійно проживала у м.Березне Березнівського району Рівненської області з 26.04.1986 року по 01.09.1987 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.
.
    Суддя:	  	    Мельничук Н. В.