ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 914/2688/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аксіліум Фінанс"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 (колегія суддів: Зварич О. В. - головуюча, Кравчук Н. М., Панова І. Ю.) та ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.06.2025 (суддя Яворський Б. І.) 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аксіліум Фінанс"
про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" (правонаступник - Акціонерне товариство "Таскомбанк")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація-Агротехінвестсервіс"
про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини, які передували зверненню із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа

1.1. Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" (далі - ПАТ "ВіЕс Банк") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація-Агротехінвестсервіс" (далі - ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс") про звернення стягнення на предмет іпотеки.

1.2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14 задоволено позов ПАТ "ВіЕс Банк". Звернуто стягнення на нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, що є предметом іпотеки та належить ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" на праві власності. Передано ПАТ "ВіЕс Банк" зазначені в пункті 2 резолютивної частини рішення об`єкти нерухомості на час їхньої реалізації в управління.

1.3. 17.10.2014 та 29.12.2014 суд першої інстанції видав накази на виконання вказаного рішення, в яких стягувачем зазначений ПАТ "ВіЕс Банк", а боржником - ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс".

1.4. 05.09.2017 відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14.

1.5. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 у справі № 914/2688/14 припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" на рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14.

2. Короткий зміст заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа

2.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аксіліум Фінанс" (далі - ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс") 02.06.2025 звернулося до місцевого господарського суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа, в якій просило:

- поновити пропущений строк для пред?явлення наказів від 17.10.2014 та від 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14;

- замінити стягувача ПАТ "ВіЕс Банк" у наказах від 17.10.2014 та від 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14 його правонаступником - ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс";

- видати ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" дублікати наказів від 17.10.2014 та від 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду від 30.09.2014 року у справі № 914/2688/14.

2.2. Заява ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" мотивована тим, що накази від 17.10.2014 та від 29.12.2014 не подавалися ПАТ "ВіЕс Банк" для виконання. ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" пояснювало, що є правонаступником ПАТ "ВіЕс Банк" за кредитним договором від 21.07.2008 № КF50954, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "ЕЛЕКТРОН БАНК" (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") і позичальником ОСОБА_1 , і за іпотечним договором від 21.07.2008, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "ЕЛЕКТРОН БАНК" (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") і ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс".

3. Короткий зміст судових рішень

3.1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.06.2025, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 914/2688/14, відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа.

3.2. Ухвала місцевого господарського суду в частині вимог ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про заміну в наказах від 17.10.2014 та 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14 стягувача ПАТ "ВіЕс Банк" його правонаступником - ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" мотивована тим, що відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14 та наказів, які видані на його виконання, позивачем (стягувачем) є ПАТ "ВіЕс Банк". Первісним кредитором згідно з договорами, якими ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" обґрунтовує набуття права вимоги, є інша юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Лайн". При цьому суд зазначив, що заявник не надав доказів на підтвердження переходу права вимоги від позивача (стягувача) ПАТ "ВіЕс Банк" до заявника ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс", а в матеріалах справи такі докази відсутні.

У частині відмови в задоволенні вимог ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про поновлення пропущеного строку для пред?явлення до виконання наказів від 17.10.2014 та від 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14 суд першої інстанції виходив із того, що заявник не довів поважності причин пропуску строку пред`явлення наказів до виконання. Суд установив, що рішення суду набрало законної сили 17.10.2014, накази від 17.10.2014 отримано позивачем 29.10.2014, а наказ від 29.12.2014 - 12.01.2015. Докази пред`явлення до виконання зазначених наказів про звернення стягнення на предмет іпотеки та про передачу в управління ПАТ "ВіЕс Банк" об`єктів нерухомого майна у матеріалах справи відсутні і заявником не надані. Суд також зазначив, що карантин, на який покликається заявник, запроваджено із 12.03.2020, а воєнний стан - із 24.02.2022; на момент цих подій строк пред`явлення судових наказів до виконання минув, а сама наявність карантину та воєнного стану не може бути поважною причиною для поновлення строку пред`явлення наказів до виконання, який минув задовго до такого настання. 

Тому суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" не довело наявності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміни стягувача, а отже, - і для видачі дубліката виконавчого документа. 

Відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа. 

3.3. Господарський суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.06.2025 року у справі №914/2688/14, зазначив, що ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до норм матеріального і процесуального права, із з`ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи. Суд апеляційної інстанції виснував, що місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа.

4. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

4.1. Не погодившись із ухваленими судовими рішеннями, ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.06.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 914/2688/14, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа в повному обсязі.

4.2. ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" зазначає про неправильне застосування судами норм процесуального права. На думку скаржника, ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" надало докази на підтвердження переходу прав вимоги та прав іпотекодержателя до ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс", проте суди попередніх інстанцій порушили вимоги статей 52, 86 Господарського процесуального кодексу України та статті 512 Цивільного кодексу України, оскільки не дослідили надані докази. При цьому скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження щодо перереєстрації відступлень прав іпотеки і не взяли до уваги оригінали договорів та пояснення заявника. 

ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" покликається на неврахування судами поважних, на його думку, причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказів від 17.10.2014 та наказу від 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14. На думку скаржника, такими причинами є невиконання ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" судового рішення в добровільному порядку, апеляційне оскарження 08.09.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14, невиконання судового рішення в примусовому порядку, відсутність судового контролю за виконанням цього рішення, запровадження карантину та введення воєнного стану на всій території України. 

ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" також зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 911/1392/23, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 29.04.2025 у справі 917/1131/24, від 11.12.2024 у cправі № 904/735/20, від 06.02.2025 у справі № 904/1060/24, від 13.02.2019 у справі № 901/2027/13, від 17.09.2021 у справі № 904/5347/19, від 16.04.2018 у справі № 910/11908/16, від 01.11.2023 у справі № 1/137.

4.3. ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити в задоволенні касаційної скарги ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.06.2025 у справі № 914/2688/14, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.06.2025 у справі № 914/2688/14 залишити без змін. 

При цьому ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" зазначає, що відповідно до пункту 22 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду першої інстанції щодо відмови в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (після її перегляду в апеляційному порядку) не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

На думку ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс", наведені в касаційній скарзі ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" доводи стосуються необхідності переоцінки доказів з урахуванням правових висновків у справах, які не є подібними із правовідносинами у цій справі, що розглядається, тобто зводяться до заперечення обставин, встановлених судами під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у ній. При цьому ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" зазначає, що на момент набуття права вимоги за іпотечним договором Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Марин-Фінанс" (ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс") (02.11.2023) строк пред`явлення до виконання виконавчих документів був пропущений. ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" також стверджує, що правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, тому заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за відсутності відкритого виконавчого провадження неможлива.

ТОВ "Корпорація-Агротехінвестсервіс" також зазначає, що у зв`язку з переглядом у касаційному порядку судових рішень у справі № 914/2688/14 в суді касаційної інстанції буде понесено витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в розмірі 50 000,00 грн. Документи на підтвердження понесених витрат буде подано у строк, визначений Господарським процесуальним кодексом України.

4.4. ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" 20.02.2026 подало до Верховного Суду додаткові пояснення у справі, в яких просить задовольнити касаційну скаргу в повному обсязі. 

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

З метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку про її розгляд у розумний строк у розумінні положень статті 114 Господарського процесуального кодексу України, тобто такий, що є необхідним для виконання всіх процесуальних дій і дотримання прав та інтересів учасників справи.

5.2. За змістом частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

5.3. Переглянувши оскаржувані судові рішення, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі та відзиві, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

5.4. Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства передбачає, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

5.5. У пункті 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до них належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

5.6. Ухвали про відмову в поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання (пункт 22 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) до переліку таких ухвал не віднесено, а тому такі ухвали не підлягають касаційному оскарженню.

5.7. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури в суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після розгляду судом першої, а потім - судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

5.8. Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечення сталості судової практики, а не можливості проведення "розгляду заради розгляду".

5.9. Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду Львівської області від 30.06.2025, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 914/2688/14, у частині відмови в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному перегляду. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425 та в постанові Верховного Суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15.

5.10. Отже, ухвала Господарського суду Львівської області від 30.06.2025, яка була залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 914/2688/14, переглядається Верховним Судом у частині відмови в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа. 

5.11. Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

5.12. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, із яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19.02.2024 у справі № 910/19326/15. 

5.13. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

5.14. Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідносинах у визначених законом випадках. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425.

5.15. Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

5.16. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України).

5.17. 05.10.2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. 

5.18. Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

5.19. Ураховуючи наведені норми, заявник не позбавлений права на звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником також і до відкриття виконавчого провадження, однак таке право сторона може реалізувати з урахуванням строків пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

5.20. Отже, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, поза межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Подібні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425 та від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

5.21. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 дійшла таких висновків:

"94. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

95. Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

96. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення".

5.22. У справі, яка розглядається, суди встановили, що рішення місцевого господарського суду набрало законної сили 17.10.2014. Накази від 17.10.2014 отримані представником позивача 29.10.2014, а наказ від 29.12.2014 - 12.01.2015, докази пред`явлення до виконання цих наказів про звернення стягнення на предмет іпотеки та про передачу в управління банку об`єктів нерухомого майна у матеріалах справи відсутні і заявником не подані. Суди попередніх інстанцій також зазначили, що карантин, на який посилається заявник, запроваджено із 12.03.2020, а воєнний стан - із 24.02.2022. Тому, за висновками судів, на момент зазначених подій строк пред`явлення наказів до виконання минув, а наявність карантину та воєнного стану не може бути поважною причиною для поновлення строку пред`явлення наказів до виконання, який минув задовго до такого настання.

5.23. Отже, відмовляючи заявнику в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа, суди попередніх інстанцій надали належну юридичну оцінку спірним правовідносинам, а саме: перевірили обставини спливу строків виконавчого провадження та дійшли висновку про те, що ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" не довело наявності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміни стягувача, а, отже, - і видачі дубліката виконавчого документа.

5.24. Колегія суддів зазначає, що відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зумовлює неможливість здійснення процесуального правонаступництва, тому висновки судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа відповідають висновкам, сформульованим у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425 та від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

5.25. Доводи ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс", викладені в касаційній скарзі, є необґрунтованими та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій з огляду на таке. 

5.26. Колегія суддів зазначає, що встановлення обставин справи, дослідження й оцінка доказів є повноваженнями судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання й отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів. Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19.

5.27. Підставою для відмови в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа стала відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Оскільки суди встановили відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то доводи скаржника про неналежну оцінку судами доказів на підтвердження переходу прав вимоги та прав іпотекодержателя до ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс не впливають на результат розгляду заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс".

5.28. Доводи ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про неврахування судами поважних, на його думку, причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказів від 17.10.2014 та 29.12.2014 на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.09.2014 у справі № 914/2688/14 до виконання не розглядаються судом касаційної інстанції, оскільки відповідно до пункту 22 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, ухвали про відмову в поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання не підлягають касаційному оскарженню.

5.29. ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" також зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 911/1392/23, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 29.04.2025 у справі 917/1131/24, від 11.12.2024 у cправі № 904/735/20, від 06.02.2025 у справі № 904/1060/24, від 13.02.2019 у справі № 901/2027/13, від 17.09.2021 у справі № 904/5347/19, від 16.04.2018 у справі № 910/11908/16, від 01.11.2023 у справі № 1/137.

5.30. Колегія суддів установила, що висновки, на які посилається скаржник, стосуються визначення поняття процесуального правонаступництва, його ознак, доказів, якими підтверджуються фактичні обставини щодо правонаступництва, обов`язковості умов для видачі дубліката наказу, обов`язковості судового рішення як принципу господарського судочинства. Проте висновки судів попередніх інстанцій, наведені в оскаржуваних судових рішеннях, не суперечать таким висновкам Верховного Суду. Суди попередніх інстанцій відмовили в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому документі його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа у зв`язку з відсутністю підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 

5.31. З урахуванням наведеного за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносин судами із правильним застосуванням норм процесуального права. 

5.32. Крім того, деякі доводи скаржника зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судами при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками господарських судів, які покладені в основу оскаржуваних судових рішень у цій справі.

5.33. Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, стосуються з`ясування обставин, уже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому суд касаційної інстанції не може взяти їх до уваги згідно з положеннями частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

6.3. За змістом статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. Оскільки наведені скаржником підстави касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6.5. Ураховуючи межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстав для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень немає.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аксіліум Фінанс" залишити без задоволення. 

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.06.2025 у справі № 914/2688/14 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова 

Ю. Я. Чумак