Справа № 724/320/26 	
Провадження № 2/724/364/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.,
за участі секретаря судового засідання: Шуть Х.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. 
До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 26.02.2025 укладено договір кредитної лінії №515858161 у формі електронного документу відповідно до якого відповідач отримав кошти у сумі 35000,00 грн.
На виконання умов договору, кошти були перераховані на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладенні договору.
Розділом 8 Договору передбачений розмір процентів та вартість послуг користування кредитними коштами. Базова процентна ставка складає 0,98% в день від залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 % річних.
Згідно п. 3.1 Договору на момент укладення договору позичальнику надається дисконтний період , протягом якого позичальник може отримати черговий транш.
Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу становить 2100,00 грн. (п.8.5 Договору).
За умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 6 (шести) календарних днів після закінчення дати дисконтного періоду кредитування, кредитодавець зобов`язаний зменшити розмір процентів. (п. 8.7 Договору).
Кінцева дата повернення кредиту – 28.03.2030 р.
03.06.2025р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №МВ-ТП/38 за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитними договорами. 
Згідно Реєстру права вимоги від 03.06.2025р. ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 75481,00 грн.
Враховуючи вище викладене представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 106687,00 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.02.2026 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу на адресу місця реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Пунктом 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України).
Враховуючи вищенаведене, судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому останній вважається таким, що належно повідомлений про розгляд справи судом.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2025 року між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір кредитної лінії №515858161 у формі електронного документа та підписаний одноразовим ідентифікатором FUFN.
Відповідно до п.2.2. Договору, сума кредиту складає 35000,00 грн.
Відповідно до п. 2.3. Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 35000,00 грн. 26.02.2025 р., другий та решта траншів за договором надаються протягом дисконтного періоду кредитування.
Кінцева дата повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є 28.03.2030р. (п.7.3 Договору).
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернене позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору або дострокового припинення дії договору.(п.7.2 Договору).
Базова процентна ставка складає 0,98% в день від суми залишку кредиту яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ними, що становить 357,70 відсотків річних. (п. 8.3 Договору).
Мета отримання кредиту – споживчі потреби ..
Відповідно до п. 5.1. Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 .
В пунктах 8.7.1. та 8.7.2. сторони погодили, що за період з 26.02.2025р. по 28.03.2025р. розмір відсотків становить 0,15%, після 28.03.2025р. -0,98 % за кожен день користування кредитом.
Судом досліджено паспорт споживчого кредиту, згідно якого сторонами погоджено суму кредиту –35000,00 грн., строк кредитування – до 1826 днів (Дисконтний період 30 днів з можливістю продовження та поновлення), мета отримання кредиту – на споживчі потреби, процентна ставка – фіксована, загальні витрати за кредитом за Базовою процентною ставкою – 628418,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту – 663418,00 грн., реальна річна процентна ставка – 2525,82% річних.
Згідно Довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору №515858161 від 26.02.2025 р. – ОСОБА_1 було ініційовано платіжну операцію та перераховано кошти в сумі 35000,00 грн. 26.02.2025 року на карту отримувача № НОМЕР_2 .
На виконання ухвали про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ). А саме, повідомляють, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_1 , 26.02.2025р. було зараховано кошти в сумі 35000,00 грн., а також відбувався рух коштів по рахунку за період з 26.02.2025-26.02.2026р.
Листом від 24.10.2025р. ТОВ «Таліон Плюс» повідомило ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору кредитної лінії №515858161 від 26.02.2025 року з 24.10.2025 року та вказано про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 124187,00 грн.
Окрім того, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило відповідача про відступлення права вимоги за договором №515858161 від 26.02.2025р. до ТОВ «Таліон Плюс» .
Також, АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» надіслала ОСОБА_1 досудову вимогу з проханням добровільно погасити заборгованість в сумі 124187,00 грн. до подачі позовної заяви.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №515858161 від 26.02.2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 75481,00 грн., з яких: 35000,00 грн. – сума заборгованості за кредитом, 22981,00 – заборгованість за відсотками, (за період з 26.02.2025р. по 03.06.2025р.(на дату продажу), та 17500,00 грн. – неустойка. Крім того, вбачається, що відповідачем було здійснено погашення відсотків в сумі 1575,00 грн. та комісію в сумі 2100,00 грн.(28.03.2025р.) 
03.06.2025р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №МВ-ТП/38 за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитними договорами. 
Згідно Реєстру права вимоги від 03.06.2025р. ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 75481,00 грн., з яких 35000,00 грн. — основний борг, 22981,00 грн. — відсотки, 17500,00 грн. неустойка.
Окрім того, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №515858161 від 26.02.2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 124187,00 грн., з яких: 35000,00 грн. – сума заборгованості за кредитом, 71687,00 – заборгованість за відсотками (за період з 03.06.2025р. по 23.10.2025р.), 17500,00 грн. — неустойка.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді.
Як встановлено судом, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 26.02.2025р. укладено Договір кредитної лінії №515858161 в електронній формі, шляхом ідентифікації з використанням системи BankID Національного банку та підписано одноразовим ідентифікатором FUFN. 
Згідно ст.. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» - електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи.
Ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.
Стаття 14 вищезазначеного закону передбачає, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 Загальних положень Постанови Правління Національного банку України № 32 від 17.03.2020р. встановлено наступні визначення, зокрема:
- абонент-ідентифікатор - банк України, який є абонентом Системи BankID Національного банку та безпосередньо виконує функції ідентифікації, автентифікації та верифікації клієнтів (банку), які є користувачами Системи BankID Національного банку;
- абонент Системи BankID Національного банку (далі - абонент) - юридична особа резидент приватного або публічного права, яка має укладений Національним банком України (далі - Національний банк) договір приєднання до Системи BankID Національного банку, та Національний банк;
- користувач Системи BankID Національного банку (далі - користувач) - фізична особа, яка ініціювала ЕЗІ з використанням Системи BankID Національного банку з метою отримання послуги від абонента - надавача послуг або контрагента абонента - надавача послуг зі спеціальним статусом.
Згідно частини 3 «Порядок використання Системи BankID Національного банку, права та обов`язки суб`єктів взаємовідносин у Системі BankID Національного банку» - учасниками процесу взаємодії в Системі BankID Національного банку є: користувачі та абоненти.
Позичальником під час укладення кредитного договору №515858161 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку та підписано договір за допомогою одноразового ідентифікатора FUFN. 
Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Отже судом встановлено, що вказаний кредитний договір №515858161 було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором FUFN. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.
Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання нею кредитних коштів, часткову оплату кредитної заборгованості, а також неналежне виконання умов договору.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а саме в розмірі 106687,00 грн., з яких: 35000,00грн. - основний борг, 71687,00 грн. – проценти. 
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» в позовній заяві просило стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.
В обґрунтування даної суми до позовної заяви додано: 
- договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року., укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та АО « Ліга юридичних технологій та інновацій;
- додаткова угода №24123 від 16.12.2025 р. про надання правової допомоги до Договору №5 від 02.12.2025р.;
- Ордер на надання правничої допомоги;
- Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю гр.. Колінько А.В.;
- довіреність ТОВ «Таліон Плюс» від 23.01.2026р. про уповноваження Томилко О.Б. представляти інтереси Товариства;
- Акт приймання-передачі від 16.12.2025р., відповідно до якого вартість послуг становить 5000,00 грн.;
- платіжну інструкцію від 16.12.2025р. про оплату вартості правової допомоги в розмірі 5000,00 грн.
За статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року в справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.
Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а тому в суду відсутні підстави для вирішення питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи те, що позов задоволено повністю з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (зареєстроване місце знаходження: вул. Жабинського,13, м. Чернігів, код ЄДРПОУ 39700642) суму заборгованості за договором кредитної лінії №515858161 від 26.02.2025 у розмірі 106687,00 грн. (сто шість тисяч шістсот вісімдесят сім гривень), з яких: 35000,00 грн. (тридцять п`ять тисяч) – основний борг, 71687,00 (сімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят сім гривень) – проценти. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (зареєстроване місце знаходження: вул. Жабинського,13, м. Чернігів, код ЄДРПОУ 39700642) судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп) та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», зареєстроване місце знаходження: вул. Жабинського,13, м. Чернігів, код ЄДРПОУ 39700642.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 21.04.2026 року.

Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ