Справа №760/4942/26 2-о/760/267/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2026        м. Київ 
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Нестеренко Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Панкєєвої Ю.С.,
представника заявника ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , поданою представником заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про встановлення факту, що має юридичне значення, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити, що початком проходження військової служби у ЗСУ є дата 01.09.2001 року.
В обґрунтування заяви зазначає, що наказом ректора № 17 від 29.07.2001 ОСОБА_2 було зараховано до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на перший курс Військового інституту телекомунікацій та інформатизації на денну форму навчання (надалі ВІТІ НТУУ «КПІ»). У 2005 році ОСОБА_2 за денною формою навчання здобув базову вищу освіту у ВІТІ НТУУ «КПІ» за напрямком підготовки 6.1601 «Інформаційна безпека» і йому було присвоєно кваліфікацію бакалавра інформаційної безпеки. У 2006 році ОСОБА_2 за денною формою навчання здобув повну вищу освіту у ВІТІ НТУУ «КПІ» за спеціальністю 7.160102 «Захист інформації з обмеженим доступом та автоматизація її обробки» і йому було присвоєно кваліфікацію інженера з питань безпеки підприємств, установ та організацій, офіцера військового управління тактичного рівня та видано диплом спеціаліста. Згідно з витягом з послужного списку підполковника ОСОБА_2 про проходження військової служби, останній, у період з 15.08.2005 року по 24.06.2006 був курсантом ВІТВІ НТУУ «КПІ».
На момент звернення до суду з цією заявою ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в ЗСУ та проходить військову службу на посадах осіб офіцерського складу. Під час оформлення відповідних документів (особової справи) кадровим органом ВІТІ НТУУ «КПІ» безпосередньо перед закінченням навчання ОСОБА_2 був зроблений запис до послужного списку стосовно початку військової служби та зарахування вислуги до послужного списку стосовно початку військової служби та зарахування до вислуги років на військовій службі періоду з 15.08.2005.
Однак, заявник вважає, що початком проходження ним військової служби має бути 01.09.2001 - дата, коли відповідно до наказу № 17 ректора КПІ його було зараховано на перший курс Військового інституту телекомунікацій та інформатизації на денну форму навчання, тому просить суд встановити факт початку проходження ним військової служби в ЗСУ з 01.09.2001. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.
У судовому засіданні представник заявника Лісовський С.В. просив задовольнити заяву в повному обсязі.
У судове засідання представник заінтересованої особи, Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, не з`явився, належним чином повідомлений, заяв, клопотань та заперечень суду не надав.
Заслухавши думку представника заявника, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.
За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 наказом ректора № 17 від 29.07.2001 ОСОБА_2 було зараховано до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на перший курс Військового інституту телекомунікацій та інформатизації на денну форму навчання (надалі ВІТІ НТУУ «КПІ»). 
У 2005 році ОСОБА_2 за денною формою навчання здобув базову вищу освіту у ВІТІ НТУУ «КПІ» за напрямком підготовки 6.1601 «Інформаційна безпека» і йому було присвоєно кваліфікацію бакалавра інформаційної безпеки, що підтверджується копією диплома серії НОМЕР_1 від 15.07.20058 з додатком. 
У 2006 році ОСОБА_2 за денною формою навчання здобув повну вищу освіту у ВІТІ НТУУ «КПІ» за спеціальністю 7.160102 «Захист інформації з обмеженим доступом та автоматизація її обробки» і йому було присвоєно кваліфікацію інженера з питань безпеки підприємств, установ та організацій, офіцера військового управління тактичного рівня та видано диплом спеціаліста, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_2 від 24.06.2006 з додатком.
Згідно з витягом з послужного списку підполковника ОСОБА_2 про проходження військової служби, останній, у період з 15.08.2005 року по 24.06.2006 був курсантом ВІТВІ НТУУ «КПІ», що підтверджується матеріалами справи. 
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд бере до уваги, що навчання ОСОБА_2 у військовому навчальному підрозділі, який функціонує у складі Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», мало специфічний характер та було безпосередньо пов`язане з підготовкою офіцерських кадрів для Збройних Сил України.
Суд враховує, що з моменту зарахування до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ОСОБА_2 фактично проходив підготовку як військовий фахівець, перебував у режимі, наближеному до проходження військової служби, підпорядковувався внутрішньому розпорядку військового навчального закладу та в подальшому безперервно продовжив службу у Збройних Силах України.
Крім того, суд бере до уваги, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, зокрема щодо обчислення вислуги років, та іншим способом підтвердити цей факт заявник не має можливості.
Згідно Закону України «Про Збройні Сили України» до Збройних Сил України належать об`єднання, з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації.
Відповідно до Положення про військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України № 400/192 від 20.06.2003 року, який діяв на момент проходження навчання заявником, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів є структурними підрозділами цих вищих навчальних закладів. До них відносяться військові інститути, військові коледжі, факультети та кафедри військової підготовки вищих навчальних закладів.
Згідно з переліком вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 року №1410 «Про створення єдиної системи військової освіти» до переліку вищих військових навчальних закладів належать також військові навчальні підрозділи цивільних вищих навчальних закладів, у яких здійснюється військова підготовка студентів за програмами підготовки офіцерів запасу.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року №269 «Про створення Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України "Київський політехнічний
інститут" і Наукового центру зв`язку та інформатизації Збройних Сил» з метою подальшого удосконалення підготовки офіцерських кадрів для Збройних Сил, Служби безпеки та інших військових формувань в рамках єдиної системи військової освіти і науки створено Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут".
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №48 «Про затвердження Порядку проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу» Національний технічний університет України Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського входить до переліку закладів вищої освіти, на базі яких проводиться військова підготовка.
Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент вступу ОСОБА_1 до вищого навчального закладу, передбачалось, що одним із видів військової служби є військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу.
У силу положень ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважають курсантами, а ті, що мають такі звання - слухачами.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Відповідно до ч. 1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, враховуючи вимоги чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - початку проходження військової служби у Збройних Силах України з 01.09.2001 є обґрунтованою, а отже, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 293-294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_2 , поданою представником заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що початком проходження військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є дата 01 вересня 2001 року.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя:    Т.В. Нестеренко