606/631/26 

У Х В А Л А 
і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2026 року м.Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , слідчої СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та  та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , головного сержанта 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , із середньою освітою, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62022170020000372 від 28 травня 2022 року
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з клопотанням в рамках кримінального провадження № 62022170020000372 від 28 травня 2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку. 
Ознайомившись із клопотанням та доданими до нього документами, заслухавши думку прокурора, слідчої, захисника, підозрюваного, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 листопада 2021 року сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду головного сержанта 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.
Сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі. Натомість сержант ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.
02 травня 2022 року близько 20 години 00 хвилин сержант ОСОБА_5 без поважних причин та з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 в районі виконання бойового завдання 1 гірсько-штурмової роти (поблизу АДРЕСА_2 ).
12 травня 2022 року сержант ОСОБА_5 повернувся в розташування (в район відновлення боєздатності) військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 05 липня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, сержант ОСОБА_5 з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив територію розташування місця відновлення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), а в подальшому, проводячи час на власний розсуд (за винятком періоду із 10 липня 2023 року по 12 липня 2023 року у зв`язку із перебуванням під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 42023212220000001 від 04.01.2023), о 09 годині 00 хвилин 07 квітня 2026 року добровільно прибув до слідчого відділення ВП № 3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. 
Таким чином, сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 не прибув, вчинивши наступні дії: 
02 травня 2022 року близько 20 години 00 хвилин без поважних причин самовільно залишив місце служби в районі виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_1 (поблизу АДРЕСА_2 ) та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, об 11 годині 00 хвилин 12 травня 2022 року прибув до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби.
Надалі, 05 липня 2022 року близько 14 години 00 хвилин без поважних причин самовільно залишив місце відновлення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), а в подальшому, проводячи час на власний розсуд (за винятком періоду із 10 липня 2023 року по 12 липня 2023 року у зв`язку із перебуванням під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 42023212220000001 від 04.01.2023), о 09 годині 00 хвилин 07 квітня 2026 року добровільно прибув до слідчого відділення ВП № 3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, чим вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема допитами свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2026 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , висновками службових розслідувань із додатками до них, повідомленням про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та іншими доказами в сукупності.
Слідчий СВ ВП № 3 (м. Теребовля) ОСОБА_7 зазначив, що із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно  ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень, також з метою застосування щодо  ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоює забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, запобігання спробам, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме:
1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що  ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_5 усвідомлює негативні юридичні наслідки за вчинене ним діяння, які можуть полягати у засудженні його до покарання, відбування якого здійснюється в умовах ізоляції від суспільства. 
Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;
2)незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується характером вчиненого злочину  ОСОБА_5 ,а саме відносно свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочину. 
ОСОБА_5 , перебуваючи у статусі підозрюваного може активно впливати на свідків, оскільки свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися ними на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно з якими суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. 
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України).
Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 під час самовільного залишення військової частини не прибув до військової частини, а вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, і за яке 16.08.2023 був засуджений вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. 
Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу згідно із вимогами ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи викладене, характер кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_5 під вартою не встановлено.
Беручи до уваги зазначене, клопотання слідчого СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, його вік, сімейний та майновий стан, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах, встановлених законом у даному випадку та який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 62022170020000372 від 28 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , головного сержанта 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , із середньою освітою, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 шістдесят діб до 07 червня 2026 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. 
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- уникати спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 07 червня 2026 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 10 квітня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1