ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/456/25  Номер провадження 22-ц/814/771/26	Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом.
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 06.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10002735243.
Згідно договору про надання споживчого кредиту № 10002735243 від 06.12.2020 року, Відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 8000 грн.
Зазначає, що відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов`язання не виконує належним чином, що призвело до утворення заборгованості за договором.
Внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 05.09.2022 року згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступлено право вимоги за кредитним договором 10002735243 від 06.12.2020 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» .
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 32 231,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 24231,4 грн.; 0,00 грн. – заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн. – заборгованість за пенею.
Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №10002735243 від 06.12.2020 року у розмірі 32231 (тридцять дві тисячі двісті тридцять одна) грн. 40 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 8000,00 грн; сума заборгованості за відсотками – 24231,40 грн; сума заборгованості за комісією – 0,00 грн; сума заборгованості за пенею – 0,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на правову допомогу у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот ) грн. 00 коп.
Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Судом першої інстанції не взято до уваги доводи та посилання на норми чинного законодавства, що зазначені у відзиві на позовну заяву.
Матеріалами справи не підтверджено укладення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 кредитного договору, погодження ними умов кредитування. ОСОБА_1 заперечує факт укладення договору. 
З наданих позивачем доказів не можливо дослідити електронну складову їх укладення, а саме: цілісність накладення електронних підписів у кредитному договорі, шлях та метод ідентифікації ОСОБА_1 в інформаційній телекомунікаційній системі кредитора при укладенні кредитного договору. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту.
Отже, факт укладення кредитного договору та наявності заборгованості позивач не підтвердив належними, допустимими та достовірними доказами, надані ним паперові копії договору не відповідають критеріям допустимості й достовірності доказів, а також вимогам щодо визначення доказів, оскільки не підпадає під поняття ні письмового, ні електронного доказу згідно статті 76 ЦПК України.
Зважаючи на викладене відповідач просить скасувати рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2025 року, та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 06.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10002735243. Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. Кошти Кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Позичальником Кредитодавцю з метою отримання Кредиту. Сума кредиту 8 000,00 грн. Строк – 30 днів. Стандартна процентна ставка – 2,14 % від суми кредиту за кожний день .
У подальшому між первісним кредитором та ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди про зміну умов Договору №1002735243 від 06.12.2020 року щодо реструктуризації заборгованості .
17.07.2025 року від АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» на виконання ухвали суду про витребування від 26.06.2025 року надійшли докази на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 8 000,00 грн. 06.12.2020 року.
05.09.2022 року згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступлено право вимоги за кредитним договором 10002735243 від 06.12.2020 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» .
Згідно витягу до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .
У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, позивачем здійснений розрахунок заборгованості станом на 21.11.2021 року, згідно з яким розмір заборгованості становить 32 231,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 24231,4 грн.; 0,00 грн. – заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн. – заборгованість за пенею .
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України №675-VIII «Про електрону комерцію», (далі Закон №675-VIII).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII).
Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Ст. 12 Закону №675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зроблено висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі №2221/2373/12.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписала шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження обставин виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин колегія суддів не приймає до уваги, оскільки справа містить виписку по банківському рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» та інформацію ТОВ «Платежі онлайн», згідно з якими на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , зазначену ним при укладенні кредитного договору, було перераховано всю суму кредиту, 8000 грн.
В той же час, відповідач не надав суду доказів на спростування обставин щодо укладення ним кредитного договору, а також того, що відповідна банківська картка їй не належить (постанова Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20).
Посилання ОСОБА_1 на відсутність у справі доказів на підтвердження обставин відступлення (переходу) права вимоги до позивача є неспроможним, оскільки позивачем на підтвердження відповідного права надано письмові докази, а саме, договір факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 та відповідний витяг з додатку №1 до реєстру прав вимог, які згідно з положеннями відповідного договору підтверджують перехід права вимоги до ТОВ «Діджи Фінанс».
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Калініна Сергія Костянтиновича– залишити без задоволення.
Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2025 року року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов 

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов