Справа № 308/17209/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 квітня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря судового засідання – Дуб В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 18.04.2025-100002731 від 19.04.2025 у розмірі 11515,00 грн. та судові витрати.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.04.2025 року ТОВ «Споживчий центр» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) уклали кредитний договір (оферти) №18.04.2025-100002731, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 19.04.2025, строком на 189 днів, дата повернення кредиту 24.10.2025. Також договором передбачено сплату процентів за користування кредитом, комісії, неустойку. 
12.05.2025 між сторонами було укладено додатковий договір за яким за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, та сума кредиту за яким становить 4000,00 грн., вказано реквізити електронного платіжного засобу споживача.
Вказано, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, відповідачу надано кредит в розмірі 3000 грн., проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на час пред`явлення позову утворилася заборгованість у розмірі 11515 грн., що складається з тіла кредиту - 4000 грн., проценів – 5020 грн., комісії – 70 грн., додаткової комісії – 560 грн., неустойки - 1865 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. 

Процесуальні дії по справі, заяви сторін
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторін. 
Представник позивача у судове засідання 02.04.2026 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення даного судового засідання на адресу суду не надходило. При цьому, в прохальній частини позовної заяви просить розгляд даної справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання 02.04.2026 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки, смс-повідомлення на номер телефону, вказаний в матеріалах справи. При цьому, відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення чи розгляд справи за його відсутності, та відзиву не подавала.
Так, за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованою кореспонденцією направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістки, при цьому конверт з вкладенням повернувся з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи наведене а також те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 19.04.2025 року ТОВ «Споживчий центр» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) уклали кредитний договір №18.04.2025-100002731, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 3000,00 грн. строком на 189 днів, дата повернення кредиту – 24.10.2025, що підтверджується Заявкою кредитного договору №18.04.2025-100002731 від 19.04.2025, Пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), Відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №18.04.2025-100002731 (кредитної лінії) від 19.04.2025, Інформаційним повідомленням позичальника ОСОБА_1 , які підписані відповідачем електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором Е334.
Згідно з п. 3.1 оферти за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії.
Пунктом 3.2 договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п.6.1 договору позичальник зобов`язався: використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентіву терміни та строки, вказані у заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
У Заявці кредитного договору, Відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору, Паспорті споживчого кредиту зазначено основні умови кредитування: сума кредиту – 3000 грн. 00 коп., строк кредитування - 189 днів з дати його надання, дата повернення кредиту – 24.10.2025; реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-74ХХ-ХХХХ-3412. Процентна ставка – у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Вказана також інформація щодо нарахування комісії, неустойки.
Також, 12.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Споживчий центр» про укладення додаткового договору до кредитного договору №18.04.2025-100002731-1 від 19.04.2025, такий підписано сторонами. Сторони домовились збільшити суму кредиту, та внесено зміни до договору: сума кредиту становить 4000,00 грн., кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 1000 грн., дата надання кредиту – 12/05/2025, реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 5168-74ХХ-ХХХХ-3412, також містить Графік платежів, вказана пропозиція про укладення додаткового договору, відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції до укладення додаткового договору, які підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором К944.
З копії квитанції про зарахування №715825471 від 19.04.2025 іРау.ua, слідує що було здійснено видачу коштів за договором кредиту №18.04.2025-100002731 на картку отримувача НОМЕР_1 на суму 3000,00 грн.
Листом Вих. №29-1211 від 12.11.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» підтверджується, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, який також додано до матеріалів позову (такий укладено між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»), та було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 12.05.2025 20:07:27 на суму 1000,00 грн. номер картки НОМЕР_2 номер транзакції в системі іРау.ua - 739301910, призначення платежу: видача за договором кредиту №18.04.2025-100002731.
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.04.2025-100002731 від 19.04.2025 слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за вказаним кредитним договором складає: 4000 грн. - основний борг; 5020 грн. – проценти; 70 грн. – комісія за надання; 560 грн. – комісія за обслуговування; 1865 грн. – неустойка; разом – 11515 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 19.04.2025 по 24.10.2025. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Позиція суду та оцінка доводів
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів невимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 19.04.2025 укладено кредитний договір №18.04.2025-100002731, який підписаний сторонами, в тому числі відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором – Е334. Відповідачем підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), Заявку, Відповідь позичальника про прийняття пропозиції, які складають між ним і позивачем кредитний договір. Також відповідачем 12.05.2025 було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором – К944 Примірну пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору (оферту), Примірна відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору. У таких визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо суми кредиту, строку користування, інформація щодо процентної ставки та орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, графік платежів.
Доданими до матеріалів позовної заяви копією квитанції про зарахування №715825471 від 19.04.2025 іРау.ua, підтверджується видача коштів за договором кредиту №18.04.2025-100002731 на картку отримувача НОМЕР_1 на суму 3000,00 грн., а листом Вих. №29-1211 від 12.11.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» підтверджується, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 12.05.2025 20:07:27 на суму 1000,00 грн. номер картки НОМЕР_2 номер транзакції в системі іРау.ua - 739301910, призначення платежу: видача за договором кредиту №18.04.2025-100002731.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки (пункти 1 та 3 частини 1статті 611 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК Українивизначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно дост. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що загалом заборгованість відповідача за кредитним договором №18.04.2025-100002731 від 19.04.2025 складає 11515 грн., що підтверджується доданою довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором.
Так, окрім основного боргу в розмірі 4000 грн. позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 5020 грн., що також відображено у вказаній вище довідці-розрахунку, та передбачені умовами вказаного кредитного договору. Будь-яких інших доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірів відповідачем суду надано не було.
У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за кредитним договором надано суду Оферту, Заявку, Акцепт, які підписані відповідачем 19.04.2025 та 12.05.2025, та в яких міститься інформація щодо процентної ставки. 
Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.
Враховуючи наведене, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Споживчий центр» не повернуті, ОСОБА_1 односторонньо порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №18.04.2025-100002731 від 19.04.2025, та відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позикодавець вправі вимагати повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, згідно умов договору.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №18.04.2025-100002731 від 19.04.2025 у розмірі 9020 грн., яка складається з наступного: 4000 грн. – основний борг; 5020 грн. – проценти.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача комісій та неустойки, суд виходить з такого.
Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.
Зважаючи, що договір кредитний договір №18.04.2025-100002731 укладений 19.04.2025 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати комісій та неустойки.
За наведенного суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача нарахованих комісії за надання в розмірі 70 грн., комісії за обслуговування в розмірі 560 грн. та неустойки в розмірі 1865 грн., а тому відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.
За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 1897, 21 грн.
Керуючись ст.ст. 3-5, 8-10, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором №18.04.2025-100002731 від 19.04.2025 у розмірі 9020 (дев`ять тисяч двадцять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1897 (одна тисяча вісімсот дев`яносто сім) грн. 21 коп.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено – 02.04.2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного 
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило