ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2026 р. справа № 300/8827/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Микитин Лілія Йосифівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Микитин Лілія Йосифівна, звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 відповідно до постанови Військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.08.2024 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Позивач 10.12.2024 повторно пройшов ВЛК та був визнаний непридатним до військової служби. На виконання пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 у період дії особливого періоду, постанова ВЛК була оформлена свідоцтвом про хворобу у трьох примірниках, яке 11.12.2024 було направлено з ІНФОРМАЦІЯ_1 до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , а далі повинно направлятися до 16 Регіональної ВЛК для затвердження. Однак, 18.12.2024 свідоцтво було повернуто на доопрацювання з вимогою проведення додаткових обстежень. На виконання такої вимоги, позивач звернувся за направленням на обстеження до судинного хірурга, яке пройшов 11.03.2025 у КНП «ОКЛ ІФ ОР». Проте, відповідачем не вчинено жодних дій щодо повторного направлення свідоцтва про хворобу на затвердження до ІНФОРМАЦІЯ_3 або до 16 Регіональної ВЛК. Дані обстеження не враховані, не включені до свідоцтва про хворобу, і як наслідок, не стали підставою для завершення процедури зняття з обліку. Вказала, що відомості про непридатність до військового обліку були внесені відповідачем у систему «Резерв+», проте процедура виключення з військового обліку не була завершена, оскільки після повернення на доопрацювання документів та після того як позивачем тричі направлялися звернення в ТЦК та СП, відповідач всупереч вимогам законодавства постанову на затвердження штатній ВЛК так і не направив з невідомих позивачу причин. Вважала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язаний був у подальшому внести відомості в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про те, що позивач виключений з військового обліку у зв`язку з тим, що визнаний непридатним до військової служби військово-лікарською комісією. Відповідно до п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби. Тому, вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не направленні на затвердження документів до 16 Регіональної військово-лікарської комісії та невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я. Як наслідок, просила суд зобов`язати відповідача направити доопрацьовані документи до штатної ВЛК, а саме 16 Регіональної військово-лікарської комісії та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 скористався правом подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. Зазначив, що відповідно до Положення №402 саме військово-лікарська комісія зобов`язана оформити результати медичного огляду та забезпечити рух медичної документації. Передбачає обов`язок ВЛК оформити медичну документацію за результатами огляду, покладає персональну відповідальність за правильність оформлення та ведення документації на голову і секретаря ВЛК. На ІНФОРМАЦІЯ_4 не покладено обов`язку формувати або витребовувати документи за власною ініціативою, а лише визначено як місце їх зберігання після належної передачі від ВЛК. Вказав, що направлення матеріалів на розгляд до ВЛК вищого рівня (зокрема 16 Регіональної військово-лікарської комісії) можливе виключно за наявності належним чином оформлених матеріалів медичного огляду (протокол ВЛК, постанова, медичні висновки, виписки та ін..). Оскільки медичні документи фактично відсутні та не надходили від ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відсутній предмет для направлення на розгляд до 16 РВЛК, що робить виконання такого зобов`язання об`єктивно неможливим. Таким чином, ненадходження медичних документів від ВЛК до відповідача унеможливлює також і внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних.
Згідно з ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 залучено Військово-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради в якості другого відповідача у даній справі. Цією ж ухвалою встановлено Військово-лікарській комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву від Військово-лікарській комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради до суду не надходило.
Згідно з частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У підсумку, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.
Згідно з карткою обстеження та медичного огляду КНП Коломийської ЦРЛ ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статей 42-А, 75-Б, 78-В, 45-Б графи ІІ Розкладу хвороб (а.с.20).
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду №263/17/3858 від 10.12.2024 ОСОБА_1 визнаний Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради непридатним до військової служби на підставі статей 42-А, 78-В, 75-Б, 45-Б графи ІІ Розкладу хвороб (а.с.22).
На звернення позивача на Гарячу лінію Міністерства оборони України від 20.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 28.02.2025 №9/369 повідомив, що 12.12.2024 медичні документи були розглянуті лікарями-спеціалістами ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після розгляду такі документи були повернуті на доопрацювання в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на 28.02.2025 медичні документи на повторний розгляд, погодження лікарями-спеціалістами ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 не поступали (а.с.13).
Відповідно до консультації судинного хірурга Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради 11.03.2025 під час проходження огляду за направленням з територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 діагностовано: Постфлебітичний синдром, Посттромботичний синдром правої нижньої кінцівки III стадії, підколінно - гомілковий сегмент, набрякова - індуративна форма. ХВН правої нижньої кінцівки III ступеня (а.с.23).
Крім цього, згідно з актом дослідження стану здоров`я від 11.03.2025 №539 позивачу діагностовано: посттромботичний синдром правої нижньої кінцівки ІІІ стадії, підколінно - гомілковий сегмент, набрякова - індуративна форма. Хронічна венозна недостатність правої нижньої кінцівки III ступеня (а.с.23 на звороті - 24).
Позивач 09.07.2025 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просив виключити його з військового обліку на підставі висновку ВЛК від 10.12.2024 про непридатність до військової служби (а.с.16).
Надалі, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом від 11.08.2025 про надання інформації щодо стану розгляду заяви від 09.07.2025. Також просив повідомити, чи прийнято рішення про виключення його з військового обліку (а.с.18).
Позивач також 21.08.2025 звернувся до Міністерства оборони України із заявою в якій просив провести службову перевірку щодо бездіяльності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов?язати відповідальних осіб надати письмову відповідь на подані заяву і запит, та забезпечити виконання вимог чинного законодавства щодо виключення його з військового обліку (а.с.17).
ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянувши подані позивачем звернення листом від 13.10.2025 №8643 повідомив, що відповідно до постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2024 №263/17/3858 згідно з ст.42-А по гр. ІІ Розкладу хвороб Положення №402 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби. Згідно із главою 3 розділу ІІ пункту 3.8 Положення №402 під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов?язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського Севастопольського міських) ТЦК та СП, та направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи. На виконання Положення №402 постанова ВЛК про непридатність до військової служби позивача була оформлена свідоцтвом про хворобу та перенаправлена для перевірки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 із подальшим направленням на затвердження до штатної ВЛК, а саме до 16 Регіональної військово-лікарської комісії. Проте, 18.12.2024 за вх. 8/3/2129 вказане свідоцтво про хворобу із усіма підтверджуючими медичними документами про стан здоров?я хворого ОСОБА_1 повернуте до лікарів-спеціалістів ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 на доопрацювання та скерування на додаткові дообстеження позивача. У телефоному режимі лікарем-хірургом було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність прибуття на дообстеження до КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КМР Івано-Франківської області, але позивач відмовився. Станом на 13.10.2025 позивач до КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КМР Івано-Франківської області на ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 до лікаря-хірурга не прибував, дообстеження не проходив. Тому, запропоновано ОСОБА_1 з?явитися у найкоротші терміни до КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КМР Івано-Франківської області для проведення дообстеження хворого та доопрацювання медичних документів (а.с.11).
При цьому, згідно з відомостями електронного військово-облікового документа, сформованого 16.10.2025 через застосунок «Резерв+» позивач, як військовозобов`язаний перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнаний непридатним до військової служби згідно з постановою ВЛК від 10.12.2024 (а.с.10).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення на затвердження документів до 16 Регіональної військово-лікарської комісії та внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд застосовує нормативно-правові акти в редакції чинній на момент виникнення таких правовідносин.
За змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено станом і на теперішній час.
Крім того, Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (надалі Закон №3543-XII).
Згідно зі статтею 1 Закону №3543-XII мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; 
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Частинами 1, 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення (частина 5 статті 4 Закону №3543-XII).
За приписами статті 2 Закону №3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.92 (надалі Закон №2232-XII).
Відповідно до частин першої-третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
У частині 1 статті 2 Закону №2232-XII міститься визначення, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч.3 ст.3 Закону №3543-ХІІ зміст мобілізаційної підготовки включає, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовку та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
За змістом ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.13 ст.2 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які призиваються або приймаються на військову службу, а також військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Отже, проходження військовозобов`язаною особою обов`язкового медичного огляду є невід`ємною складовою військового обов`язку.
Водночас, частиною 6 статті 37 Закону №2232-XII встановлено перелік військовозобов`язаних, які підлягають виключенню з військового обліку у передбачених законом випадках.
Так, в пункті 3 частини 6 статті 37 Закону №2232-XII зазначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800 (надалі Положення МОУ № 402).
Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу І Положення МОУ № 402, визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з п. 1.2 глави 1 розділу І Положення МОУ № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти) (п. 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення МОУ № 402).
Згідно до п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення МОУ № 402 (в редакції, чинній на момент розгляду справи) постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 . Електронний документ, яким оформлена постанова (свідоцтво про хворобу або довідка ВЛК), направляється в цей же строк на перевірку через ІКС. Перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів.
За результатами перевірки та у разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 відправляють засобами ІКС документи на доопрацювання до ВЛК районних, міських ТЦК та СП, з яких вони надійшли. ВЛК районних, міських ТЦК та СП доопрацьовують та повторно відправляють документи на повторну перевірку у п`ятиденний строк з дня повернення.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про тимчасову непридатність до військової служби передаються з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду у паперовій формі (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до районних (міських) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаних на обліку не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження. Дві паперові копії протоколу засідання штатної ВЛК засвідчуються її печаткою, та надсилаються разом з документами про результати проходження медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) до ТЦК та СП за місцем обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду.
Згідно з п. 2.8.1 п. 2.8 глави 2 розділу І Положення МОУ № 402 ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.
Відповідно до п. 2.8.5 п. 2.8 глави 2 розділу І Положення МОУ № 402 у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК.
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду №263/17/3858 від 10.12.2024 ОСОБА_1 визнаний Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради непридатним до військової служби на підставі статей 42-А, 78-В, 75-Б, 45-Б графи ІІ Розкладу хвороб.
При цьому, з листа від ІНФОРМАЦІЯ_1 13.10.2025 №8643 суд встановив, що постанову військово-лікарської комісії від 10.12.2024 №263/17/3858 направлено для перевірки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 із подальшим направленням на затвердження до штатної ВЛК, а саме до 16 Регіональної військово-лікарської комісії. Проте, вказана постанова з усіма підтверджуючими медичними документами про стан здоров?я хворого ОСОБА_1 18.12.2024 повернута на доопрацювання та скерування на додаткові дообстеження позивача. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що картка обстеження та медичного огляду позивача №263/17/3858 від 10.12.2024 повернута Військово-лікарській комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради на доопрацювання.
Відповідно до вимог п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення МОУ № 402 в редакції, чинній на момент розгляду справи, на Військово-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради покладено обов`язок доопрацювати та повторно відправити документи на повторну перевірку до 16 Регіональної військово-лікарської комісії у п`ятиденний строк з дня повернення.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача – суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Суд зазначає, що дотримання положень п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення МОУ №402 Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради не доведено, доказів доопрацювання постанови військово-лікарської комісії від 10.12.2024 №263/17/3858 та направлення на затвердження до 16 Регіональної військово-лікарської комісії не надано.
З урахуванням наведеного, а також відсутності доказів, які б свідчили про направлення постанови військово-лікарської комісії від 10.12.2024 №263/17/3858 із усіма підтверджуючими медичними документами про стан здоров?я хворого ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради допущено протиправну бездіяльність щодо виконання вимог п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення МОУ №402.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає необхідним зобов`язати саме Військово-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради (як відповідний територіальний орган, який у відповідності до Положення МОУ №402 зобов`язаний після доопрацювання повторно відправити документи на перевірку) доопрацювати постанову військово-лікарської комісії від 10.12.2024 №263/17/3858 із усіма підтверджуючими медичними документами про стан здоров?я хворого ОСОБА_1 та направити їх до 16 Регіональної військово-лікарської комісії. 
Щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я, суд зазначає наступне.
Як раніше судом зазначено, відповідно до п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення МОУ №402 постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних після їх затвердження передаються з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а паперові копії протоколу штатної ВЛК надсилаються до ТЦК та СП за місцем обліку.
Оскільки на момент розгляду справи Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради медичні документи про стан здоров?я хворого ОСОБА_1 не доопрацьовані, та на перевірку до штатної ВЛК не направлені, і в свою чергу перевірка таких документів не здійснена, то відсутні підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних.
З урахуванням наведеного, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Решта аргументів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).
Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 9 грудня 1994 року №18390/91) вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
У рішенні «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто, мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Микитин Лілія Йосифівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії підлягає до часткового задоволення.
Враховуючи приписи ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради на користь ОСОБА_1 800 грн. сплаченого судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради, яка полягає в недоопрацюванні підтверджуючих медичних документів про стан здоров?я ОСОБА_1 та ненаправленні таких документів до 16 Регіональної військово-лікарської комісії.
Зобов`язати Військово-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради (код ЄДРПОУ 25596594, вул.Гетьмана Івана Мазепи, буд.134, м.Коломия, Івано-Франківська область) доопрацювати усі підтверджуючі медичні документи про стан здоров`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та направити такі документи до 16 Регіональної військово-лікарської комісії.
У задоволенні позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради (код ЄДРПОУ 25596594, вул.Гетьмана Івана Мазепи, буд.134, м.Коломия, Івано-Франківська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.