ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12084/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 ( суддя Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/12084/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
щодо проведення індексації пенсії із застосуванням заниженого показника середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії - збільшений на коефіцієнти збільшення;
визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 21910427) щодо відмови у здійснені перерахунку пенсії відповідно до ст 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 );
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити з 25.10.2024 року індексацію пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за 2015-2017 рік - 5399,90 грн., збільшену на коефіцієнти індексації, у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату недоплаченої пенсії, починаючи з 25.10.2024 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з 25.10.2024 року, та повернути різницю між пенсією, що виплачується та пенсією призначеною, з урахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та проведеної індексації.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не проведено індексацію пенсії позивача у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Також, позивач посилається на протиправну відмову у застосуванні при обчисленні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 положень статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, оскільки має достатнього підтвердженого пільгового стажу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.03.2025 року та від 17.04.2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 року та 24.03.2025 року з урахуванням висновків суду про застосування п.4.3, п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що дії управління відповідають нормам чинного законодавства.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 06.03.2018 року отримує пільгову пенсію за Списком №1.
12.02.2025 року позивач звернулася з письмовою заявою до ГУПФ України в Дніпропетровській області в якій просила надати письмову інформацію як призначена пенсія та як вона перераховувалась у зв`язку зі змінами в пенсійному законодавстві. 
05.03.2025 року сервісний центр №15 ГУПФ України в Дніпропетровській області підготували відповідь в якій зазначено:
“Статтею 1 Закону №345, передбачено що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
На Вашу вимогу надаємо копію пільгової довідки від 27.02.2018 № 91, на підставі якої, було призначено пенсію.
Ваша пенсія розрахована згідно чинного законодавства та виплачується своєчасно та в повному обсязі.”
24.03.2025 року позивач повторно звернулась до ГУПФ України в Дніпропетровській області з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог частин 2, 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просила зробити перерахунок пенсії із за набуття понаднормового стажу та індексації із середнього заробітку по Україні з якого сплачені страхові внески за 3 роки перед призначенням пенсії збільшений на коефіцієнти підвищенням, а саме 5377.90 грн, а не 3764.40 .
17.04.2025 року позивач отримала лист сервісного центру №15 ГУПФ України в Дніпропетровській області за № 18275-11974/М-01/8-0400/25 в якому зазначено:
“З 1 березня 2025 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2025 році” (далі -Постанова № 209) перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі — коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Середньомісячний заробіток для обчислення Вашої пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17; 1,11; 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796 та 1,115 складає 11649,48 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 = 8913,83 грн х 1,30690).
Зважаючи на вищевикладене, з 01.03.2025 року Ваша пенсійна виплата перерахована з урахуванням вимог чинного законодавства та складає 5304,86 грн., де:5116,10 грн - розмір пенсії за віком (11649,48 х 0,43917); 188,76 гри - доплата за 13 років понаднормативного стажу (1452,00 грн. х 13 %).”
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала в період з 01.09.2010 по 02.08.2016, з 03.08.2016 по теперішній час (на дату видачі довідки) на “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” машиністом конвеєра (на подачі сухої сировини в млин) збагачувальної фабрики, що підтверджується довідкою від 27.02.2018 № 91.
Відповідно до вказаної довідки, професія за якою працювала позивачка відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (1.3-1 працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках і відвалах, крім зайнятих на поверхні (постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»; Розділ 1 підрозділ 3 «Розрізи (кар`єри), рудники і відвали з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше» -працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках і відвалах на роботах із видобування корисних копалин (Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461).
Згідно пояснень позивача, відображених в адміністративному позові, робота позивача була пов`язана з видобуванням корисних копалин.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з преамбули Закону № 345-VI вбачається, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Тому, виходячи з положень наведеної норми, в контексті ключового питання, що виникло у цій справі, колегія суддів зазначає, що положеннями Закону № 345-VI чітко визначено коло осіб, які мають право на особливі умови праці та соціального захисту через специфіку своєї роботи. Це працівники, зайняті на надзвичайно шкідливих і важких роботах, пов`язаних з видобутком корисних копалин та обслуговуванням шахт, посади яких передбачені Списком № 1, а саме:
працівники, які видобувають корисні копалини (вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди);
працівники шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день;
працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості.
Тобто, Закон №345-VI розмежовує три категорії працівників, що має логічне та правове обґрунтування, яке базується на рівні ризику, специфіці виконуваної роботи та необхідності диференційованого соціального захист:
- видобувачі корисних копалин: безпосередньо займаються видобутком вугілля, залізної руди, кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих, озокеритних руд, постійно перебуваючи у середовищі з підвищеною запиленістю, токсичністю, радіоактивним впливом, високою вологістю та температурою. Фізичне навантаження та контакт із небезпечними речовинами призводять до професійних захворювань, значного скорочення тривалості життя та підвищеного ризику нещасних випадків;
- працівники шахтобудівних підприємств, зайняті на підземних роботах: на відміну від гірників, ці працівники не займаються безпосереднім видобутком корисних копалин, але виконують будівництво, укріплення та обслуговування шахт на гірничих підприємствах. Вони також працюють у підземних умовах, що супроводжуються ризиками обвалів, загазованості, високої вологості, температурних перепадів. Закон №345-VI включає їх до категорії захищених осіб, оскільки умови праці ідентичні до тих, у яких працюють гірники, а рівень небезпеки також є значним.
- працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості: виконують аварійно-рятувальні роботи у разі виникнення надзвичайних ситуацій у шахтах, тобто працюють у найекстремальніших умовах, часто піддаючись впливу вибухонебезпечних газів, обвалів, пожеж та інших небезпек. Через критичну важливість їхньої роботи та високий рівень ризику для життя, держава також надає їм право на спеціальні соціальні гарантії та пільгову пенсію.
Таким чином, Закон № 345-VI забезпечує диференційований соціальний захист осіб, чия професійна діяльність пов`язана з підвищеними ризиками, небезпечними умовами праці та негативним впливом на здоров`я. Розмежування цих категорій має правове обґрунтування, оскільки кожна з них виконує специфічні функції в гірничій промисловості, що відрізняються за рівнем ризику, характером роботи та умовами праці.
При цьому, стаття 1 Закону №345-VI містить чітко визначений перелік корисних копалин, видобуток яких є підставою для визнання особи шахтарем у розумінні цього Закону.
Зокрема, до таких корисних копалин відносяться: вугілля; залізна руда; руди кольорових і рідкісних металів; марганцеві руди; уранові руди; магнієві руди (солі калієво-магнієві та солі магнієві); озокеритні руди.
Будь-які інші види корисних копалин, включаючи кам`яну руду, не передбачені у зазначеному переліку. Тому діяльність підприємств, що займаються видобутком інших корисних копалин, не належить до сфери регулювання цього Закону і не дає права працівникам таких підприємств на пільгове пенсійне забезпечення або інші спеціальні гарантії, встановлені для шахтарів.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.03.2025 року по справі № 200/1767/24, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач був зобов`язаний розглянути надані позивачем документи, що стосуються перерахунку пенсії, перевірити наявність фактичних та законних підстав для здійснення перерахунку пенсії та прийняти відповідне рішення згідно наведеного вище Порядку, а не Закону України "Про звернення громадян", проте відповідач не прийняв рішення на підставі поданої позивачем заяви та наданих документів, а надав відповідь в порядку Закону України “Про звернення громадян”.
Суд зазначає, що така відповідь управління за своєю природою не є індивідуальним актом та не породжує для позивача жодних негативних наслідків.
Проте, Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності не розгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком №22-1, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні/перерахунку пенсії.
На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17, від 27.11.2019 у справі №748/696/17, від 26.02.2020 у справі № 541/543/17-а, від 16.12.2021 у справі №500/1879/20 та від 09.08.2023 у справі №520/5045/2020.
Верховний Суд у постанові від 23.09.2024 у справі № 620/2027/23 вказав, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 року та 24.03.2025 року з урахуванням висновків суду про застосування п.4.3, п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 в адміністративній справі №160/12084/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 лютого 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова