СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/31161/25
пр. № 3/759/432/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Київ
Суддя Святошинського районного суду міста Києва Мордвінов А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 533745 від 07.12.2025, ОСОБА_1 07 грудня 2025 року о 00 год. 32 хв., вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві, керував транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на нагрудні БК №477645, № 477669, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. у письмовому клопотанні просив забезпечити свою участь у режимі відеоконференції, однак з технічних причин - систематичною відсутністю електропостачання, забезпечити таку участь не вбачається можливим, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.
Захисник Александров Д.О. надав на адресу суду письмову заяву про закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав. ОСОБА_1 07 грудня 2025 року о 00 год. 32 хв., вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві, керував транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Із початку розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 послідовно просив надати докази первинного порушення ПДР, через яке його було зупинено (перетин суцільної лінії розмітки), вказане правопорушення не визнавав. Надалі після прибуття додаткових нарядів поліції за його скаргою на лінію «102» поліцейські наполягали на вимозі визнати ним порушення, поступово перевели комунікацію у площину припущень про можливе вживання ОСОБА_1 алкоголю чи наркотичних засобів, що останній категорично заперечував. При цьому ОСОБА_1 заявляв, що готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», однак, працівники поліції наполягали на проходженні такого огляду на вулиці або в салоні службового автомобіля. ОСОБА_1 не погоджувався залишати власний автомобіль та сприймав таку вимогу як безпідставну та спрямовану на те, що він вийшов з автомобіля. При цьому ОСОБА_1 пропонував забезпечити проведення такого огляду безпечно та без конфлікту - збільшити відкриття вікна та пройти тест на місці, не залишаючи свого автомобіля. Від проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не відмовлявся жодного разу, навпаки, наполягав, що готовий пройти такий огляд, але працівники поліції відмовилися проводити огляд у запропонованому форматі і без наведення законних підстав такої відмови. Так само ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду у закладі охорони здоров`я, а відеозаписи з нагрудної бодікамери не містять належної фіксації саме відмови від огляду в лікарні.
Крім того, водій ОСОБА_1 о 05 год. 58 хв. самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов медичний огляд, у тому числі шляхом здачі біологічного матеріалу. Відповідно до результатів огляду, ОСОБА_1 є тверезим. Проходження такого огляду демонструє проактивну поведінку водія, спрямовану на негайне спростування безпідставних звинувачень.
Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання захисника Александрова Д.О. , оглянувши відеозаписи з бодікамер патрульних поліцейських, суд дійшов таких висновків.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється у порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.
Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
При цьому, ні статтею 266 КУпАП, ні положеннями вищевказаної Інструкції не передбачено обов`язок водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у конкретному місці, на яке вказують працівники поліції.
Зокрема, ОСОБА_1 міг пройти такий за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, не залишаючи салон автомобіля, в тому числі і водійське сидіння.
Крім цього, такі висновки підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників поліції, з яких вбачається, що він не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки, просив надати йому прилад «Drager» для проходження такої процедури, проте це прохання проігноровано працівниками поліції. 
Таким чином, слід зробити висновок, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції не у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.
Водночас, суд не бере до уваги довідку, надану ОСОБА_1 про відсутність алкогольного сп`яніння, оскільки вона не має правового значення для кваліфікації його дій у зв`язку із порушенням п. 2.5 ПДР України, подальше самозвернення не впливає на кваліфікацію дій водія.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 283, 284, 285КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Андрій МОРДВІНОВ